158	CYRILL	XXXVII.

P. řed. kůru konstatuje, že ve sboru cyrillském je 16 sopránů, 9 altů, 9 tenorů, 13 basů a v archivu že jest 109 čísel hudebních. — Prijato z Obecné J. C. zpravidla zasílati výroční zprávy o valných hromadách, jakož i o výborových schůzích a o činnosti vubec. Usneseno zakoupiti »edice vatikánské« ,Graduale parvum< a »Kyriale«. Při volbě nového výboru zvoleni: Protektorát převzal místní farář dp. K. Procházka. Sbormistr: R. Chmelíček, předseda: dp, J. Nízký, kooperátor, jednatel: p, Ed. Trojánel<, pokladník: dp. V. Chlumský, koop. Cleny výboru: Páni a dámy: J. Klejzar, J. Jandík, A. Pro-vazník, katech., p. B. Kmochová, Fr. Picková, A. Abrháinová, sl. A. Souhradová, B. Ciháková. Náhradníky: P. C. Kvíčala, slečny: M. Pourová, Srpová, M. Brimrová. Revisory: P. J. Zelenka a J. Siegl. — P. řed. kuru a sborm. Jednoty R. Chmelíček děkuje srdečně všem dřívějším členům C. J., kteří věrně při chrámovém sboru setrvali a vítá všechny nové členy, kteří též pro jeho umělecké intence jeví piné pochopení. — Tato zdařilá valná hromada ukončena za nadšené nálady v budoucnosti usilovně pracovati na rozkvětu Jednoty. Nejbližší výborová schůze stanoviti bude program činnosti v širokém rámci již nastíněné o valné hromadě. — Karel Procházka, farář, protektor Jedn., Ed. Trojánel<, jednatel.
** Bostelnibo zpěváka, b a s si s t u, hledá ředitel kuru ve větším venkovském městě. Plat 160 K a minimální výnos Moly 220 K ročně. Týž mohl by s úspěchem v městě jako živnostník se usaditi. Přednost má zpěvák z not, třeba s méně cenným hlasem, svobodný. Zkouška nutná, výlohy představení se nehradí. Nabídky příjímá z ochoty administrace »Cyrilla«, Smíchov 271.
Varhanická škola v Praze. Př; interní produl<ci žákovsl<é bylo programem: II. ročník. Mendelssohn: Praeludium c moll. tL Kirchháuser.) — ].S. Bach: Praeludium a fuga c moll. (Fr. Michálek. — Mendelssohn: Fuga c moll. íW. Tschakert.) — 111. ročník. J. Rheinberger: Finale ze Sonáty » Friedensfeier«, op. 196. (Ant. Blassl.) — M. Reger : Toccata z op. 59. Oldřich Blecha.) — J. S. Bach: Fuga h moll. (Ant. Buchner., — J. S. Bach : Largo a Vivace ze Sonáty c moll. Anna B. Fuková.) — J. Rheinberger: Passacaglia, op. 132. iAl. Chládek ) -- J. Rheinberger: I. věta ze Sonáty op. 165. (B. Rychnovská.) - Roger-Ducas: Pastorale. ()an Srámel<.t — J. L. Krebs: Praeludium a Fuga c dur. (Ed. Vacek.)
** Tři důležité výnosy. Dokončení.) -‑
2.	Městský úřad v D. odpíral řediteli kuru vpočten štoly do pense. Ministerstvo vnitra vyřídilo rekurs jeho příznivě: Dle obsahu dekretu, jímž rekurující na svém místě byl ustanoven, tvoří štola část výtěžku spojených s místem ředitele kuru. Tuto štolu přijímá rekurující za funkce, jež předsebéře, vyltonávaie závazky se svým siužebním po-stavením spojené a jež tal<é předsebráti jest zavázán Stola nemá tudíž za základ dobrovolná právní jednání mezi ředitelem kůru a jinými ruznými stranami; ona vyvěrá spíše z jeho služebního poměru a náležejí tudíž mezi požitky s jeho služebním po-stavením spojené, při čemž pro posouzení povahy těchto příjmů jest bez významu okolnost, že štola nezapravuje se u patronátního úřadu, nýbrž sjeho souhlasem a po většině ve výši patronátním úřadem stanovené ředitelem kůru bez prostředně od stran se vvbírá.
Varhaník kláštera stěžoval si, že místní zpěvácký spolek bez jeho dovolení neb odškodnění při pohřbech zpívá. Okr. hejtmanství v S. odpovídá: Dle ustanovení živnostenského řádu (proč scházejí

paragrafy? Red.) nelze v tom případě, zpívá-li skutečně spolek bezplatně, varhaníku požadovati od-měny. (Názor rozhodně mylný, proto i neodůvodněný. Zpěv při pohřbu jest součást obřadu a ten nesmí konati nikdo než funkcionáři církevně i stát-ně oprávnění; ani cizí kněz ani cizí ředitel kůru, nadtož jakýkoli spolek; Red. Učiní-li však zemřelý nějaký odkaz nebo dají-li pozůstalí nějaký dar spolku, nebo pořádá-li spolek nebo pozůstalí pro účinkující členy banket, pak povinen jest spolek řediteli kůru event. varhaníku přiměřeně výkon jemu tím odejmutý odškodniti, poněvadž jak odkaz, tak dobrovolný dar, tak pořádaný banket zákon jako honorář považuje, třeba nebyl spolkem požadován. V každém však případě, jak bezplatném tak placeném, povinen jest spolek o každý zpěvní výkon nejen faráře, ale i ředitele kůru event. varhaníka požádati, jinak i tento poslednější sám o sobě může výkon ten zakázati nebo trestní oznámení příslušnému c. k. okresnímu hejtmanství učiniti.
Smíchov. V basilice dne 3. prosince provedena byla řízením ředitele B. Kašpara Harantova »Missa quinis vocibus« a přijata s nadšením.
Uprázdněná miSta : v a r h a n í k a u sv. Haštala v Praze-I., ř e d i t e l e kúru v Bystřici pod Hostýnem. Bližší v administraci t. 1.
Osobní. Ředitelem kůru v Č. Brodě stal se p. Fr. Dlouhý, v Cakovicích p. F. Vltavský a v Nymburce p. Jar. Jaroš, v Kouřimi p. Jaroslav Křížek, absolvent varhanické šl<oly, u Panny Marie Sněžné v Praze stal se varhaníkem skladatel p. Em. Jaroš a dosavadní varhaník p. Gselhofer přijat trvale jako korrepetitor k Národnímu divadlu v Praze.

Kritika o Bezecného »Missa pro defunctis«. Professor Stecker podal v »Hudební Revui« sešitu 1. ročníku V. kritický rozbor a pochvalný posudek o Bezecného skladbě, který pro in-formaci čtenáíú »Cyrilla« neváháme beze změny otisknouti. Prof. Stecker píše:
uText mše za zemřelé púsobil ode dávna zvláštní přitažlivostí na skladatele všech národností. Ovšem přehlížíme-li četná spracování textu toho, jež pohybují se v rámci velikého slohu, dospějeme k pře-svědčení, že nejmohutnějším dojmem ovládla ducha autorů vždy sekvence Dies irae«, náležející vedle sekvence »Stabat Mater« k duchovním textum nejúchvatnější síly dramatické. Stačí tu chronologickým pořadem uvésti pouze Requiem Pitoniovo, Mozartovo, cbě Cherubiniova, Verdiovo, Berliozovo a na vrcholu Dvořákovo. Spracování však textu mše za zemřelé, určená k účelům nikoliv koncertním, nýbrž bohoslužebným, sekvence »Dies irae*, této zevně i vnitř nejobsažnější věty mše, téměř bezvýjimečně pomíjejí, odkazujíce prostě k interpretaci gregoriánské. Nicméně i tak zbude vždy ještě mohutných podnětů dosti, jež s to jsou udržeti ducha autorova v napětí a nadchnouti fantasii k hudebním projevům mocného účinu a výrazu.
Je tudíž dosti s podivením, že přese všechen vábivý námět naše domácí produkce nehonosí se zvláštní bohatostí na tomto poli. Z velikých Requiem zvláštního věhlasu požívalo Vitásl<ovo a po té Kolešovského, nevšední popularitě těšilo se Fůhrerovo, z vokálních obě Horákova a Láblerovo (pro mužské hlasy), z novějších pak, reformním duchem provanutých, rozšíření došlo Requiem Křížkovského (tříhlasé s varhanami) a obě Foersterova (pro mužský sbor), z nichž jmenovitě jednodušší stylem z C-dur nejčastěji provozováno). Jest na