XXXVII.	CVRILL	155

pouštěl hru v mezích nejskrovnějších, vlastně pouhé držení jednoho (základního) tónu doprovázeného chorálu.')
Dosud uvedené doklady zdají se dostatečně nasvědčovati tomu, že již koncem XIII. stol. rozšířjlo se užívání varhan značnější měrou hlavně v kostelích klášterních. Snad v okolnosti, že v první polovici XIV. stol., v době biskupování Jana IV. z Dražic (1301—1343) spočívalo těžisko pěstění liturgického zpěvu hlavně na klášteřích, °) možno hledati důvod, proč ještě ani v této době nenajdeme nijaké zmínky v té příčině o kostelích kollegiátních a zvláště farních. Tolik však jest jisto, že i v těchto zaváděly se varhany během této doby postupně s rozvojem organisace církevního zpěvu té které svatyně a že rozšíření všeobecné nástroje tohoto dostoupilo svého vrcholu v d o b ě K a r l a IV., době to největšího rozkvětu liturgického zpěvu. Víme aspoň určitě, že v druhé polovici XIV. siol. měly již své varhaníky farní kostely v Praze: u sv. Mikuláše na Starém městě,') u sv. Mikuláše na Malé straně,') u sv. Havla,-") klášterní kostel sv. Ambrože (založ. r. 1355);) dále opatřeny byly varhanami v témž čase kollegiátní kostel sv. Jiljí (dostavěn úpině r. 1371) ') a pak nové kostely: farní v Týně
a klášterní u Panny Marie Sněžné.')
Též v kůru novostavby chrámu sv. Víta postaveny byly asi varhany nejspíše po roce 1369, kdy sbořena byla část starého kostela s hlavním oltářem a kdy hlavní bohoslužby počaly se slaviti v nově stavěném chrámu.10) Rovněž i kostely v jiných městech ba i na venkově měly již ve XIV. stol. své varhany. Určitě víme to o farním kostele sv. Bartoloměje v Kolíně,11) o kostele nejmenovaného jihočeského kláštera,") o kostele v podhradí tvrze Stará u Libáně na Jičínsku 13) a o kostele ve vsi Bříství, přifařené ke klášteru břevnovskému.14)
Jiná jest otázka, možno-li znamenati také v technice v a r h a n n í h r y v této době jich všeobecného rozšíření nějaký pokrok oproti dřívějšku. A tu právě dle různých známek souditi můžeme, že vývoj nedál se u nás tak rychle. O tom svědčí hned druhé vyobrazení varhan v křižovnickém breviáři velmistra Lva z r. 1356.1) Kresba tato nalézá se na listu 31. tohoto rukopisu v iniciálce E 1°) (exultate Deo'adiutori

1)	Srvn. Ambros ]. c. II, 66. Wangemann I. c. 33.
Nejedlý: Děj. předhus. zpěvu s. 30.
Tomek: Děj. města Prahy I[I, 31.
K , 1376 zaznam. varhaník Mikuláš, kněz (Tomek 1. c. V, 191).
K roku 1380 jmenuje se Jakub z Domažlic, jenž byl sakristanemr, a spolu varhaníkem. (Tomek V. 170.)
Mikuláš varhaník zazn. k r. 1377. (Tomek V, 218.)
Zde farář, jsa v nevůli s děkanem a sakristanem zakazoval zpěv i hru na varhany. (Tomek III,
206 n.)
s) V tomto chrámu (založ. r. 1365) byla totiž při oltáři blahosl. P. Marie pořízeném nákladem měštana Frány Terklera (r. 1384) založena od téhož r. 1386 stálá mše o Božím Těle se zpěvem a hrou varhan. »Erectio missae perpetuae de corpore Christi. — Praedicta missa cum organorum cantu cantari deberetu. (Libri Erectionum II, 236.) Srvn. Zd. Nejedlý : Počátky husitského zpěvu, Praha 1907, 81 n., poz. 1. Tomek : Děj. m. Prahy II, 143‑
9) V novém kúru tohoto kostela dal převor Heřman z Tachova (1378—97) postaviti varhany. Viz Fr. Ekert : Posv. místa král. hl. města Prahy, sv. II, s. 41.
10 Tomek Il, 79. Bližší podrobnosti o tom scházejí; víme jen, že mezi četným kněžstvem vele-chrámu byl v době Karlově i varhaník se svým sluhou. (Ambros: Der Dom zu Prag, s. 73.)
11)	Pro nový kur tohoto kostela zhotovil varhany varhanář Pavel r. 1395. Josef Vávra: Dějiny kr. města Kolína, s. 49. Konrád (l. c. 198, udává bez dokladu, že vdobě Karlově byly varhany i v Staré Boleslavi (patrně v kolleg. chrámu sv. Václava).
V inventáři různých věcí, které z klášterů zlatokorunského, vyšebrodského, třeboňského a fary frimburské v čase nastávající války r. 1418. na Krumlov převezeny byly, uvádí se i »graduale parvum pro varhany«. Gangerl : Urkundenbuch von Goldenkron in BShmen, Fontes Rer. Austr. XXXVII, 380 sq. 1418. — Invertar ůber die im Krummauer Schlosse aufbewahrten Reliquien, Kleinodien, Kirchenornate, Codices, Urkunden und andere Wertsachen der KlSster Goldenkron, zu Hohenfurt und Wittingau, des Pfarrers von Friedberg und der Herren von Rosenberg, Landstein und Neuhaus. -- »Item gradualia unum parvum pro organis « (ib. 392?.
13)	Dle záznamu v Libri erect. k r. 1408. dostával správce škol v Staré z nadace Pavla z Jenšteina 1 kopu grošů za hraní na varhany.
14)	Varhany patrně již nepotřebné uloženy byly mezi ruzným haraburdím v sakristii. Jos. Emler: Zlomek inventáře klášt. břevnovského z let 1390—1394. (Věstník Král. Čes. Spol. Nauk 1888, 280 n.) »Brzyestye. A. D. 1394, die III a mensis Augusti ex mandato reverendi in Christo patris domini Dionysii, abbatis monasterii Br. prope Pragam, conscripta sunt bona ecclesiae in Br. — Notantur aliae res : — [tem organa. — in sacristia pro servandis rebus" (ib. 303, 304).
15)	Rkp. v křižovnícké knihovně pod sign. XVIII F 6.
11) Dle Zapa v inic. D. (Pam. arch. IV, odd. 2. s. 38.) První podrobnější popis této iniciály po-dal Konrád (l. c. s. 79 n. a 197 .