XXXVII.	CYRILE	153

hoc sensu esse intelligendum decretum latum die 14. Februarii 1906.
Quae quum ita sint, ut removeantur abusus existentes et praecludatur via tum enuntiatis tum aliis quae facile irrepere possent, Sacra eadem Congregatio sequentia decernere atque enucleatius declarare voluit:
1. Editionem Vaticanam de libris liturgicis gregorianis, prouti evulgata fuit Auctoritate Apostolica, cum suis notulis traditionalibus et cum regulis Graduali Romano praefixis, satis superque continere quae ad rectam cantus liturgici executionem conferunt.
lI. Reproductiones eiusdem editionis typicae, quae praeseferunt signa superinducta, ritmica dieta, per abusum vocari editiones ritmicas, atque uti tales haud fuisse approbatas, sed tantunt precario toleratas: hanc vero tolerantiam, attentis rerum adiunctis, amplius non admitti, nisi pro solis editionibus iam factis, Gradualis et Officii Defunctorum, ideoque nullatenus extendi sive ad editiones cum notuli gregorianis sive ad transumpta cum eisdem notulis Antiphonarii ět aliorum quorumcumque librorum cantum liturgicum continentium, quae ad normam Motus Proprii diei 25. Aprilis 904 et Der_retorum huius S. R. C., tum pro universali Ecclesia, tum pro singiylis Dioecesibus vel Congregationibus, adhuc instauranda sunt et evulganda.
III. Rmis Ordinariis locorum ac Superioribus Ordinum seu Congregationum interim licere editiones precario a S. Sede toleratas permittere intra limites propriae iurisdictionis, quin tamen ipsi eas in locis sibi subiectis praecipere, atque usum editionis adprcbatae inhibere valeant.
Contrariis non obstantibus quibuscumque.
Die 25. lanuarii 1911.

Fr. S. Card. Martinelli,
Praefectus.
L. t S.	Petrus L a F o n t a i n e,
Episc. Charystien., Secretarius.
(Acta Apost. Sedis anni 19I1 pag. 67.)

kládati jen za trpěná, a v tom smyslu že třeba bráti dekret daný dne 14. února 1906.
Proto tedy, aby se stávající nešváry od-stranily a aby se zamezila cesta jak oněm, o nichž zmínka byla, tak i jiným, které by snadno vzejíti mohly, rozhodla se táž Posv. Kongregace stanoviti a zřetelně prohlásiti toto, že
1. Vatikánské vydání liturgických knih gregoriánských, jak které vyšlo na rozkaz Apoštolské Stolice, se svou ustálenou no-tací a s pravidly, která Gradualu římskému předeslána jsou, obnáší s dostatek a pině vše, co ke správnému přednášeni zpěvu církevního přísluší.
II.	Reprodukce tohoto vydání typického, v nichž přidány jsou značky, zvané rhytmické, neprávem slují vydáními rhytmisovauými a jako takové nedošly schválení, nýbrž byly toliko trpěny z ohledu na prosby avšak vzhledem k okolnostem toto připuštění nezasahuje dál, než jedině k oněm vydáním, jež se již stala: ke Gradualu a Officiu za zemřelé; avšak nikterak se ne-rozšiřuje ani na vydání s notací gregoriánskou, ani na to, co by se s toutéž notací přepsalo z Antifonáře a z jakýchkoli jiných knih, liturgický zpěv obnášejících, které budou ještě uveřejněny na základě Motu Propria ze dne 25. dubna 1904 a dekretu této Posv. Kongr. Obř. jak pro veškerou církev, tak pro jednotlivé diecese neb kongregace.
Nejdúst. místní ordinářové a představení řádu neb kongregací mohou zatím v mezích své pravomoci dávati povolení těm vydáním, která Sv. Stolice z ohledu na prosby trpí, ale nesmějí jich v místech sobě podřízených přikazovati a užívání schvaleného vydání zabraňovati.
Co se příčí tomuto ustanovení, nemá plat‑
nosti. Dne 25. ledna 1911.

Fr. S. Card. M a r t i n e l l i,
prefekt.
L.	S.	Petrus L a F o n t a i n e,
biskup charystienský, tajemník. (Z )edn. Apošt. Stolice roku 1911 str. 67.)

K dějinám varhan a varhanní hry v Cechách.
METHOD LUMÍR SYCHRA.

Tak v nově založeném klášteře zbraslavském (r. 1292) pořízeny byly pro nový chrám také varhany. Souditi tak možno dle narážky Petra Zitavského v kronice zbraslavské při zprávě o smrti královny litky.1) Obyčejně se udává, že sám zakladatel
') FRB. IV, 78, a. 1297. vDe morte domine Gute, inclite regine Bohemie, fundatricis Aule Regie.