152	CYRILL	XXXVII.
zříme tu především motiv a (část motivu 1.) a celý 3. motiv (dvakrát) — tedy ony 2 základny této skladby.
Vyvrcholení sklady jest při slovech : » Beati, qui persecutionem patiuntur propter iusticiam, quoniam ipsorum est regnum coelorum« — pod posledními dvěma slovy textu nacházíme podkomponovaný motiv 3, který tu je nejlépe propracován. Jemně nadých• nutým pianissimem v »Amen« (unisono),
N,	~‑
A -	men.

které třikrát se opakuje, skladba končí.
VÝNOS

N. E. 8276.
S. Congregatio Rituum: Decre‑
tum seu declaratio super edi‑
tione Vaticana euisque repro‑
ductione quaod libros óiturgicos
Gregorianos.

Per decretum diei 11. Augusti 1905 Sacra Rituum Congregatio statuit ac declaravit Editionis Vaticanae libros liturgicos gregorianos respicientes reproductiones adamussim esse conformandas eidem typicae editioni, nihil prorsus addito, dempto vel mutato. Quod si ex quadam S. Sedis tolerantia et et permittente Ordinario, aliquoties praefatis reproductionibus addita fuere quaedam signa, ritmica nuncupata, atque ita ipsae reproductiones in vulgus editae ac venditae, tamen in seligendis atque adhibendis eiusmodis signis pluries conquestum est per ea aliquantum variari ac immutari notulas traditionales vaticanas: et ad hos abusus removendos idem Sacrum Consilium evulgandum censuit alterum decretum sub die 14. Februarii 1906• Quum tamen non omnes abusus cessaverint et alii recentiores adiecti sint, sive ob titulum adhibitum Editionis ritmicae, sive ob interpretationen haud rectam decretorum, necessaria fuit nova declaratio authentica expressa per epistolam Secretarii S. R. C. datam die 2. Mail 1906- Quae epistola typographis facultatem et licentiam rite habentibus reproducendi editionem typicam Vaticanam clare significabat hanc solam editionem ab Apostolica Sede esse approbatam atque praescriptam pro usu cantus gregoriani, una cum subsequentibus editonibus eidem plane conformibus! ceterasque editiones ritmicas nuncupatas ob signa adiuncta, habendas tantum toleratas; atque

N. E. 8276
Posv. Sboru Obřadového o edici
vatikánské a knihách liturgi‑
ckých gregoriánských, které se
dle ní vydávají.
Výnosem ze dne 11. srpna 1905 stanovil a rozhodl Posv. Sbor Obřadový, že reprodukce odvozované z liturgických gregoriánských knih edice vatikánské musí se přesně srovnávati s typickým vydáním, aniž by cokoli přidáno, ubráno neb pozměněno bylo. Ač v některých reprodukcích přičiněny byly s jistou povolností sv. Stolice a svolením ordinářů jakési značky, zvané rhytmické, a reprodukce ty uveřejněny a rozprodávány byly, nicméně se častěji ozvaly stížnosti, že značkami takovými notace vatikánská ustálená se nezcela přesně vystihuje a poněkud se přejinačuje : by se tedy nešvár ten odstranil, uznal Posv. Sbor Obřadový za dobré, aby vydán byl druhý dekret ze dne 14. února 1906. Než poněvadž všecky nešváry nezanikly, ano ještě novými přimnoženy byly tím, že bud pro ně užito bylo nadpisu: y V y d á n í r h y t m i• s o v a n é neb že obnášely nesprávný výklad dekretů, bylo nutno učiniti nové authentické prohlášení, které se stalo listem Sekretariátu Posv. Sboru Obř. ze dne 6. května 1906. Tento list vykládá jasně vydavatelům, kteří řádně nabyli oprávněnosti a povolení k reprodukování vatikánského vydání, že jen toto jediné vydáni bylo od Apoštolské Stolice schváleno a k užívání při zpěvu gregoriánském přede-psáno a s ním zároveň ta pozdější vy-dání, která s ním budou v úpiném souhlasu; jiná pak vydání, která pro přidané značky zvána jsou rhytmisovanými, že sluší po-