150	CYRILL	XXxyii.

jakmile však sbor (v unisonu trvá stále na f) uchopí se slov »de morte aeterna in die illa tremenda«, hned varhany vystoupí s ponurou akkordickou lícní nálady :
„-	b v
rt-- vrt---. -7—~—I ~
a na to sbor (opět v unisonu) předvede základní motiv této skladby:

A)	-R-~

quando	coe - li mo - ven-di sunt et	ter - ra
Nejen že s ním dále se setkáme, ale týž motiv stane se prostředkem lícně hrůzy také ve varhanách, kde stereotypně vyznívá až skoro ke konci skladby. A v líčení té hrůzy posledního dne jde Liszt dále:
Solo bas
esspressivo
	tre - mens fac-tus sum e - go	et	ti - me - o
Ta septima — typická vždy pro Liszta — ji jistě chytá mistrně. Motiv A) jest pořád ve varhanách a po přednesení slov (po druhé) »quando coeli movendi sunt et terra« přichází v příkrý chromatický sestup; na to při slovech »dies illa, dies irae« užívá skladatel opět bohaté harmonie, aby podal vylíčení textu co nejlépe vystihující:

pWrapPolygonVertices8;11;(0,0);(0,21607);(1446,21607);(1446,18550);(21598,18550);(21598,10332);(16422,10332);(16422,3057);(21598,3057);(21598,0);(0,0);fBehindDocument1L~r~a~1r, atd.
_tLf_	1	-~1--(Lt _J	-L-Ji-~-	L-~i =~%•-` ~ iC~ r
Nonovým akkordem končí se tato část. Na to zas uklidňuje svou melodií bass I.:

---‑
i=—•—! —o 4-g‑
Re - qui - em ae - ter - nam

do - - na	e - is,

I	~	I
Do - mi - ne,

a za ním hlasy ostatní; — pak zas při slovech »demorte aeterna« vrací se skladatel k prvotní hudbě těchto slov a sbor při »iudicare saeculum per ignem« končí fortissimem. Varhany po pause dolcissimem ve vysokých polohách uzavírají skladbu.
X. »Anima Christi sanctifica me.« (Andante non troppo lento.) Pro mužský sbor.
Má melodický podklad velmi jednoduchý; jsou jím vlastně dvě za sebou jdoucí malé tercie :
A - ni - ma Chri - sti