XXXVII.	CYRILE	149 Při slovech »vere passum« chápe se vůdčí úlohy bass a sice figurou:
Ve- re	pas-sum

Po něm (v mollových akkordech) vpadne trojhlasý ostatní sbor a tak plynou obdobně i ostatní části tohoto čísla (bass vždy v popředí s citovaným motivem). Po slovech »cum sanguine« longa pausa a sbor (it capella) nastoupí s »esto nobis« (dolcis‑
simo).	_
I~	I
E	- sto	no - - bis
Při tomto novém zladění povodně (pod »vere passum«) citovaného motivu rázem týž zasvitne daleko světlejší barvou. Sbor sám končí pianissimem. VI. »Mihl' autem adhaerere.« (Andante con divizione.) Pro mužský sbor.
Vážný motiv v začátku diktuje ráz celé skladbě :

	Mi - hi	au -tem	ad - hae - re	- re	De - o	bonum	est	
VII.	»Ave Maris stella.« — Pro I. a II. soprán, tenor a bass.
Tam, kde jedná se o kult Panny Marie jakoby Liszt propújčoval své skladbě zvláště jemnou něhu. Po »Ave Maria« »Ave Maris stella« — zas skladba tak měkká. Má originelní začátek, sami sopráni začínají (A). Další melodickou linii rozvádí ve sboru soprán (B) :
1	7
A	ve ma -ris	stel - ]a !	A ve ma - ris stel- la	Ma-ter De-i al - ma
a motiv B) dále v textu se opakuje a rozvádí. Při slově »Amen« zas vrací se ten prvý motiv _a dále přichází hned na to do varhan, které vážnými akkordy skladbu zakončují. Číslo toto je též aranžováno pro m u ž s ký sbor.
VIII.	»0 salutaris hostia.« (Andante.) Smíšený sbor.
Jest velmi koncisně komponováno; "má ráz prostší modlitby.
IX.	»Libera me, Domine.< Pro mužský sbor.
Mírně začínají je tenoři a I. bass.
Lenio.	~~ 1 Li - be - ra me, Do - mi - ne