138	CYRILL	XXXVII.

dramatická legenda »F a u s t o v o pro-kletí«, dramatická symfonie se sbory aRomeo a julie, 7 ouvertur a 4 opery, a to »Benevenuto Cellini«, duologie »Les Troyens« (Dobytí Troje a Trojané v Karthagu), »Béatrice et Benedict« dle Shakespeara; k jeho skladbám duchovním patří oratorium »M 1 á d í K r i-s t o v o«, jež má tři díly: Sen Herodův, útěk do Egypta, Příchod do Saidy ; tří-sborové Te Deum a velikého obsazení orchestrálního vyžadující Rekviem.
Jako otec moderního orchestru uložil výsledky svých studií a zkušeností v b N a u c e o i n s t r u m e n t a c i« (Traité de 1' instrumentation et de 1' orchestration moderne. Suivi de la théorie du chef d' orchestre), jež jako vzácný pramen pro studium techniky nástrojů a umění instrumentačního dokazuje, jak velikým byl Berlioz geniem novodobé instrumentace.
Předchůdcem Berliozovým v pěstění programní hudby byl jeho učitel L e S u e u r. Ve šlepějích Berliozových kráčí v tom ohledu F e 1 i c i e n D a v i d, jenž se stal symfonickou ódou » L e d é s e r t« (poušti) tvůrcem exotické hudby.

59. F. Liszt a jeho význam v orchestrální
hudbě.

František Liszt narodil se r. 1811 v Raidingu v Uhrách. Učil se u Czernýho a Salieria ve Vídni, Pa~~ra a Reichy v Paříži. Věnoval se zprvu úpině virtuosní dráze klavírní a snažil se houslovou techniku Paganiniovu přenésti na klavír.
Roktt 1848 vzdal se této dráhy a stal se dvorním kapelníkem ve Výmaru, kde kolem sebe soustředil řadu nadšených žáků, přívrženců a ctitelů; tím pro Výmar nastal podobný rozmach duševní jako za doby Goetheovy. U Liszta dlel vynikající pianista Bůlow, dále Taussig, Raff, Draeseke a Cornelius; též Wagner navštívil Liszta na svém útěku do Švýcar. Liszt věnoval se ve Výmaru skladbě orchestrálních básní symfonických, jichž tam napsal 12. 1.»Ce qu' on entendsurla montagne, (Co lze pozorovati na horách) dle básně V. Huga: 2. » T a s s o , l a m e n t o e t r i-o m f o « ; 3. »Les P r é l u d e s < ; 4. »Orph e u s « ; S. » P r o m e t h e u s « ; 6. »Mazeppa<; 7. » F e s t k l á n g e « ; S. »He‑
r o l d e f u n č b r e« (Rekův žal) ; 9. , Hungaria« (Uher žal, bol a vítězství) ; W. » H a in-let« dle Shakespeara; 1 1 . » H u n n e n‑
s c h l a c h t« (Hunská bitva) ; 12. »Die Idea 1 e« dle Schillera; 30 let později

vznikla 13. »Von der Wiege bis z u m G r a b e« (Od kolébky až ke hrobu). S y m f o n i e napsal dvě ; je to »1` a ustovská s ymfonie, o třech dílech s mužským sborem na text z 2. dílu Goetheova Fausta a »Danteovská symf o n i e« se sborem ženským.
Roku 1863 vzdal se L. svého místa a odešel do Říma, kde přijal čtyři nižší své . cení. Do té doby spadá hlavně jeho činnost na poli hudby církevní. Ze skladeb církevních vyniká »Granerfestmesse« (mše o s t ř i h o m s k á); » Ungarische krSnungs - messe« (uherská korunovačnímše,) oratorium Kristus, Legenda o sv. Alžbětě, S t a n i s l a v (nedokončená), řada kantát a církevních zpěvu pro sbor.
Nemalého významu jsou Lisztovy p í s n ě, jeho skladby varhanní ot. 87. a jeho literární činnost.
Zbytek svého života trávil částečně v Pešti, ve Výmaru a v Římě, částečně na cestách. Zemřel v Bayreutě r. 1886.

60. 0 významu Liszta v klavírní hudbě.

V klavírní hudbě znamená Liszt úpiný převrat, a to jak v držení ruky, tak v prstokladu. Hlavní zásadou jeho bylo, že vše jest dobrým a dovoleným, co jest účelným. Dle tohoto stanoviska jest u Liszta hojí držení ruky. K docílení jemných perličkových passáží používá starého držení Httm lovy školy s vodorovným? předloktím, při akkordických postupech ve fortissimu drží ruku se svislým předloktím a k docílení jemných tónů klade prsty vodorovně na klávesnici. Stejně smělým byl v užívání prstokladu ; překládal pátý prst přes palec a podkládal palec pod pátý. Význačné skupiny tónu hrál jediným pouze prstem; oktávové passáže prvním a třetím nebo prvním a čtvrtým prstem, chromatické oktávy rozděloval mezi obě ruce, při trylku používal vzdálených prstu ; terciové, sextové, akkordické trylky rozdělil mezi obě ruce a zvláštního trylkového effektu docílil tremolem široce rozloženým. Melodii psal častěji ve zdvojených oktávách a k ní brillantní doprovod přes celou klaviaturu. Též pedálů mistrně využil k novým effektům. K jeho největším klavírním skladbám patří koncerty Es a A, pathetický koncert, 19 uherských rhapsodií, španělská rhapsodie, sonáta h moll, 6 p r a e 1 u d i í a f u g na jméno »Bach«, v a r i a c e na thema z Bachovy mše h moll, 2 ballady, legendy, elegie,»Harmonies p o e t i q u e s et religieu-