120	CYRILL	XXXVI[.

1	da nó - bis:	AI - le - lú - ia.
2	í - bi - mus :	AI - le - lú - ia.
3. 	ci - as nos:	Al - le - lú - ia.
4	Is - ra - i`l :	AI - le - lú	ia.
Steckerova ,Missa solemnis11.
Dr. CYRfLL SYCHRA. (Dokonč.)

AGNUS
D
okumentuje, jak vysoko dovede se vypnout kontrapunktické umění Steckerovo. Var-hany v tomto oddílu ustupují poněkud do pozadí — dominuje tu hlavně sbor, rozložený ve 2 samostatná tělesa.
Hned na začátku přináší bass I. motiv a,l
A	- - gnus	De	- i
a ten je údělem každému hlasu, jakmile vyjadřuje slovo: »Agnus«. Při »miserere« hlasy každého sboru se spojují a pianissimem — homofonně — je pronášejí. Dobře se vždy vyjímá rozčlenění jednotlivých hlasů na to následující — které je nejbohatší při druhém »qui tollis« (str. 31. partitury). Úchvatné jest zvlášf v »Agnus« jedno místo: tam, kde prvý sbor dozpívává svoje poslední »qui tollis peccata mundi« a druhý zároveň svoje poslední »Agnus DeiR, vystoupí — když dvojsbor rázem byl ztichl — sám bass (solo) v dlouze prodlouženém »dona«
do - na	no - -	bis

Valnou část tohoto motivu zakládá motiv a tentokráte -- podobně jako v »I3enedictus« — převrácený; po něm postupně vstupují ostatní solové hlasy s dvojsborem — všechny hlasy končí pak pianissimem, v němž varhany v posledních dvou taktech dají vyznívati motivu a, (I.) :

který jako zlatá nit vine se kol celého díla a proniká je veskrze a tvoří tak základ spletitého přediva jeho. Tak bohatě zpracován není však motiv ten nikde jako právě v »Agnus«.