XXXVII.	CVRILL	115_

Mendelssohn strávil - svůj život ponejvíce na uměleckých cestách po Francii, Anglii, Německu a Italii ; vystupoval jako skladatel, dirigent a klavírní virtuos. Velikou zásluhu získal si založením Lipské konservatoře. Největší jeho díla jsou oratoria »Pavel« a
Eliáš«. Třetí oratorium ),Kristus« zůstalo nedokončeno, podobně jako operní jeho pokus Loreley . Dále napsal 5 symfonií (c moli, symfonická kantáta »Lobgesang<, skotská a moll, italská A dur, reformační D dur) a dramatickou kantátu »Walpurgisnacht«' Ve »skotské, a italské« snaží se podobně jako v ouvertuře » Hebridy« líčiti krajinný ráz pomocí hudby. 10 ouvertur (»Klid moře a plavby zdar,, »Krásná melusina«, »Ruy Blas«, »Athalia,), hudba k činohře »Sen noci svatojanské« od Shakespeara. Rozkošnou ouverturu, v níž mistrně líčí rej skřítku, napsal Mendelssohn, když mu bylo 16 let. Z nejkrásnějších jeho děl jest houslový koncert z e moll. Z jeho písní četné staly se populárními; z bohaté komorní hudby vyniká oktetto pro smyčcové nástroje, z klavírní literatury »48 písní beze slov Rondo capriccioso a četné skladby rondové formy pod nejrůznějšími názvy (Capriccio, Scherzo, Moto perpetuo), 6 praeludií a fug, 3 sonáty, 3 variační díla, mezi nimi »Variations sérieuses< op. 54 Z d moll; klavírní koncerty g, a, d moll a 3 koncertní ronda pro klavír s orchestrem. Pro varhany psal praeludie, fugy a sonáty. Mendelssohn byl podobně jako Schubert a R. Schumann lyrikem a klasicistickým mistrem romantiky, t. j. přidržuje se ve svých dílech forem, jež převzal od klassických mistrů, naplňuje je však novým, »romantickým« obsahem.

55. Robert Schumann.

Robert Schumann narodil se r. 1810 ve Cvikavě jako syn knihkupcúv. Byl určen ke studiu právnickému, věnoval se však záhy hudbě pod vedením Dornovým a Wieckovýrn, jehož dceru pojal později za manželku. Když inu bylo 24 let, založil »Neue Zeitschrift fůr Musik« (Nový časopis hudební), kde nadšeně vítal nové skladatele, zejména Chop na, Berlioze, Franze, Liszta a později též Brahmsa. Potom působil krátký čas při konservatoři v Lipska; na to stal se kapelníkem městské hudby v Důsseldorfu, ale byl nucen se vzdáti svého úřadu pro vzmáhající se nervovou chorobu. Zemřel v blázinci 1856 v Endenichu u Bonnu. Též Schumann jest, jako Mendelssohn a Schubert lyrikem-romantikem.
Největším jeho dílem jest »Ráj a Peri«

vedle Mendelssohnovy » Walpurgisnacht« , klassický to příklad moderní sborové kantáty, dále » Růže pout,« »Rekviem za Mignon<, hudba k Byronově »Manfredu<, opera Genovefa, (která se neudržela na repertoiru pro nedostatek dramatičnosti přes své veliké hudební krásy), 4 symfonie (jež trpí jako Brahmsovy symfonie nedostatečnou instrumentací), 7 ouvertur, mezi nimi »Nevěsta Mesinská,, »Julius Caesar; scény z »Fausta« Z komorních jeho děl vyniká klavírní kvartett a kvintett z Es dur. — V písni proslul svými cykly »Myrty,-, » Láska ženy«, =>Láska básníkova«. — V k I a-v í r n í hudbě navazuje na charakteristické skladby Schubertovy »Moments musicals« a
Impromptus, ve skladbách: »Scény z dětského života «, »Karneval, op. 9., Album pro mládež, »Novelleta<, :Arabeska«, »Humoreska Studie a etudy dle Paganinia, variace »Abegg« op. 1., (jediné to dílo, v němž píše Sch. pasáže), symfonické etudy op. 13., fantasie z C dur op. 17. (věnovaná Lisztovi), 3 sonáty, 3 sonatiny, » Kreisleriana«, koncert z a moll. Andante a variace pro 2 klavíry; čtyřručně: »Obrazy z východu«, »Scény z plesu« ; pro pedálový klavír napsal »Studie a kanonické skizzy«. P r o v a r-h a n y napsal 6 fug na jméno »Bach«,

56. Robert Franz.

Robert Franz (původně Knaught) narodil se r. 1815 v Halle nad Sálotr, zemřel v roce 1892. Podobně jako nám připomíná jeho pseudonym křestní jména Schuberta a Schumanna, nalézáme v dílech jeho melodii Schuberta s vášní Schumannovou. Byl žákem Schneidrovým ; vzdělával se však více jak samouk na dílech Hándlových, Bachových, Schubertových a Schumannových. Stal se varhaníkem při kostele sv. Oldřicha a později dirigentem pěvecké akademie a ředitelem universitní hudby v Halle. Byl nucen však se vzdáti těchto míst pro pokročilou nedoslýchavost.
Vynikl jako skladatel písní, jichž napsal na 300. — Komponoval mimo ně Kyrie, dvousborový žalm á capella, několik mužských a smíšených sboru. Mistrně zhudebnil pečlivě vybrané básně z poesie Heineovy, Eichendorffovy a Lenauovy. Všude dociluje vzácné jednoty slohové a mistrné deklamace. Průvod jeho jest bohat na jemné detaily a kontrapunktické spracování po způsobě Bachově. Ve skladbě písní přimyká se k staré písni lidové a tím i k původní písni církevní. Zpěvy jeho zřídka kdy bývají pro-kempovány: převládá v nich strofická forma,