114	CYRILL	XXXVII.

jej na roveň s hlasem zpěvním. Napsal cykly: »Myrty«, Láska ženy«, >Láska básníkova«. O R, Franzovi viz ot. 56! B r a h m s složil veliký počet písní, jež náležejí k nejkrásnějším moderní literatury, op. 3, 6, 7, 14, 19, 33 (» Romance Magelony«), »Ctyry vážné zpěvy< op. 121 (poslední jeho dílo). Liszt jest tvurcem moderní písně; po-prvé klade melodii v doprovod a píše pro zpěv deklamatorně (»Mignon«, ~,Loreley« atd.) W a g n e r komponoval »Tristanstudien «. H u g o W o l f proslul cykly: »Goethe-Lieder«, »Eicher.dorff-Lieder«, »Mdrike-Lieder«, »Spanisches Liederbuch«, »Italienisches Liederbuch , »Michelangelo-Lieder«. Peter Cornelius: »Písně vánoční« a »písně svatební«. Z novějších pěstují umělou píseň: Richard Strauss, Reger, Ma h l e r, (» Kindertotenlieder«), S t r e i c h e r, Weingartner, d'Albert, Ansorge, Cajkovský, Smetana, Dvořák, V. N o v á k. (Viz dotyčné otázky!)

51. K. M. z Weberů.

Karel Maria z Webeú, nar. 1786 v Sutinu v Oldenburku, byl žákem M. Haydna, později Abbé Voglera, u něhož se učil spo lečně s Meyerbeerem a B. Webrem. Byl kapelníkem ve Vratislavi, později 3 roky kapelníkem v Praze, kde zavedl užívání taktovky, a 10 let kapelníkem v Dráždanech. Zemřel r. 1826 v Londýně, kamž se odebral, aby nastudoval Oberóna, svou poslední skladbu. Jest tvurcem n ě m e c k é národní romantické opery. Ve svém »Carostřelci« mistrně vystihuje lidový tón a rotnanticko-démonický ráz textu. Před ním sice již Mozart na-psal »Únos ze Serailu« a »Kouzelnou flétnu« v německé řeči, jeho hudba však jest universální; teprve Weber dal opeře národní ráz použiv nápěvů lidových. Jeho druhá veliká opera ->Euryanthe« jest první prokomponovaná opera německá. Nenalézáme v ní ani slova mluveného, ani recitativa .,secco". Toto dílo púsobilo na'tvorbu Marschnerovu (»Templář a Židovka«), Meyerbeerovu a Wagnerovu (»Lohengrin«), Poslední veliká opera Webrova jest > Oberon, král vil«, která svým fantastickým námětem měla vliv na Mendelssohnúv »Sen noci svatojanské«, na Nikolaiovy »Veselé ženy Windsorské« a na Wagnerův »Rheingold«. Vedle těchto velikých děl napsal Weber opery : »Sil-vana«, »Peter Schmoll«, »Riibezahl« »Abu Hassan«, »Die drei Pintos« (dokončil Mahler) a hudbu k činohře »Preziosa«. Pro klavír napsal 4 sonáty (nejlepší z As dur), koncertní kus f moll, (aranžovaný od

Liszta pro koncertní přednes), »Vyzvání k tana« (aranžované od Taussiga pro koncertní přednes, od Berlioze a Weingartnera pro orchestr), »Momento capriccioso«, polonaisy z E a Es dur, četné variace.

52. Giacomo Meyerbeer.

Meyerbeer narodil se r. 1791 jako syn bohatého bankéře v Berlíně, a zemřel 1864,v Paříži. Psal s počátku řadu německých oper; nedocíliv úspěchu obrátil se do Italie, kde vy-tvořil řadu tak'.éž nyní zapomenutých děl ve slohu italském a pronikl teprve v Paříži; tam nalezl ve Scribeovi librettistu, jenž od-povídal jeho vloze a intencím. Jeho díla jsou opery »Robert ďábel«, »Hugenoti«, »Tábor ve Slezsku«, (ve Vídni dáván pod jménem »Vielka«, v Paříži přizpusoben textu »L' étoile du Nord«), »Prorok«, »Dinorah«,•Afričanka« ; dále hudba k tragedii jeho bratra M. Beera »Struensee,, a k Eumenidám od Aischyla. Mimo to napsal kantáty, ódy a celou řadu příležitostních skladeb k dvorním slavnostem, zejména »pochodňové tance«. Jeho opery vynikají mistrnou prací a vzácnou dramatickou účinností. Riemann nazývá Meyerbeera eklektikem, Němcem v harmonii, Vlachem v melodii a Francouzem po stránce rhytmické. Meyerbeer svými operami, které též pěvcům poskytují vděčné partie, ovládal po dlouhou dobu repertoir všech velkých divadel a byl zatlačen teprvé ponenáhht pusobením Wagnerovým.

53. J. Marschner.

Jindřich Marschner, nar. v Žitavě r. 1796, zemřel v Hanoveru jako generální ředitel hudby r. 1861. Z jeho oper vynikly »Upír«, nTempiář a Židovka« a zejména )Hans Heiling«, jenž sloužil Wagnerovi za vzor pro »Bludného Holanďana«. Ve svých dílech vystihuje Marschner mistrně neíen démonické povahy a ponuré nálady, nýbrž též lidový ráz. Mimo opery udržely se jeho sborové zpěvy, ( ~ Cigánský život«), kdežto jeho klavírní a komorní hudba je neprávem zapomenuta.

54. F. Mendelssohn-Bartholdy.

Felix Mendelssohn-Bartholdy, nar. r. 1809 v Hamburku, zemřel 1847 v Lipsku. Byl syn bohatého bankéře a vnuk slavného filosofa Mojžíše M., žák Moschelesuv, Bergrúv a Zelterův. -Na řadu Cherubiniho do volil mu otec, by se věnoval úpině hudbě.