KATOLICKOU HUDBU POSVÁTNOU 1 ČECHÁCH, NA MO‑
ZÁROVEŇ ORGÁN A MAJETEK OBECNÉ JEDNOTY CYRILLSKÉ. — ZAKLADATEL FERD. J. LEHNER. REDAKTOR DOBROSLAV OREL.	
•CVRILL« vychází měsíčně mimo prázdniny desetkrát za rok. Roční předplatné 5 K (mimo Rakousko 6 K) přijímá pokladník Clem. Kuffner, farář, Praha [V.; rekiamace nefrank. a inseráty administrátor Boh. K a šp a r, řed. kůru na Smíchově 271. Veškeré rukopisy a časopisy na výměnu přijímá redaktor listu 	Dob. Orel, Praha-VII. 348.	
ROČNÍK XXXVII.	ŘÍJEN 1911.	ČÍSLO 8.

NAŘIZENÍ nejd. k. arcib. konsistoře v Praze o odebírání časopisu ,CYBILL" na účet zádušního jmění je
z 8. ledna 1909 čis. 16.587., nejd. b. konsistoře v H r a d c 1 K r á l o v é z 21. ledna 1909 č. 1225., nejd.
b. konsistoře v L i t o měř i c i c h z 15. února 1909 č. 975. a nejd. b. konsistoře v ť ; . B u d ě j o v i c í c h
z 15. února r. 1909. č. 4., povolení nejd. b. konsistoře v Olomouci předpláceti čas. ,Cyrili" z kostel‑
ního jmění je v „Acta Curiae Archiepiscopalis Olomucensis čís. 3, 1909, str. 44. Nr. 430811.
OBSAH; E. Bezecný: Repetitorium dějin hudby. (Pokrac) — Dekret posv. Kongregace Obřadů o hře na varhany. — Dvořákův hymnus »De sct. Trinitate<. — Em. Bezecný: Missa pro defunctis ad tres voces aequales organo comitante. — )os. Omáčka: Gradualia na čtyři neděle adventní. — Dr. Cyril] Sychra: Steckerova »Missa solemnis<. (Dokon.) ---- Různé zprávy. — Hud. Literatura. —Činnost Cyrillská.
aoo®®0000arIaoEEmE"EEGOou Em omCdó aoE®UMMaoEvR2"HUi"ai7E®a®CIME=vame.E
Repetitorium dějin hudby.

E M I L B E Z E C N Ý. (PokračJ

49. Počátek a rozvoj německé umělé písně
až do Fr. Schuberta.
Zpěvy starých kulturních národu, řecká lyrika, starokřesfanské hymny a sekvence, písně kočujících pěvců, troubadourů a minnesángrú, zpracování madrigalu pro solový zpěv s doprovodem loutny, konečně monodie florentinských reformátorů tvoří první fase ve vývinu jednohlasé písně umělé. Tvůrcem německé písně umělé jest ]. Albert (1604—1651) v Královci svou sbírkou »Kúrbshiitte«. Adam Hiller, tomášský kantor v Lipsku (1728—1804), ve svých singspielech dává zpívati osobám vznešeným ariosně, lidu pak ve formě písňové. Dále psali písně Krieger, Schulz (»Písně ve slohu lidovém«), Arnošt Bach, Herbing, Neefe, Weiss, Benda, Andrée, kteří zhudebnili veliký počet písní mladých básníků, spojených ve kruh »Kain« v Góttingách. Vlastní vývoj písně však začíná souběžně s tvorbou Goetheovou, jehož lyrické básně a ballady zhudebnil

Zelter (1758—1832) a Reichardt. Prvý byl ředitelem pěvecké akademie v Berlíně a důvěrným přítelem velikého básníka, druhý vytvořil s Goethent t. zv. »Liederspiel«. ]e to druh singspielu, ve kterém zpěvná čísla jsou výhradně písně lidové faktury. Tvůrcem b a 11 a d y jest ]. R. Zttmsteeg ; tuto formu pěstoval později K. Loewe (1796—1869) (»Edward«, »Král duchu«, »Archibald Douglas«, »Oluf«, Princ Eugen« ) a M. Plúdemann. Též Mozart a Beethoven psali písně, avšak jen příležitostně. Od Mozarta vyniká »Fialka« od Beethovena »Adelaida a cyklus »Vzdálené milé«.
50. Umělá píseil po Schubertovl a její mistři.
Formu tuto pěstoval M e n d e 1 s s o 11 n, z jehož písní četné staly se lidovými, na př. » Wer hat Jich du schóner Wald«, , Es ist bestimmt in Gottes Rat«, a S c h u m a n n, jenž Schuberta předčil jako poeta hudebník. Dal klavírnímu doprovodu samostatný úkol a postavil