XXXVII.	CYRILE	111

zajímavá a zní: c, d, e, fis, a, b. Podobně bizarní jsou i z ní tvořené harmonie. Zamýšlené užití »světelného klavíru«, který by souhlasně s hudbou vrhal světelné effekty, při premiéře odpadlo. (»O světelném klavíru, viz v knize dra. Cháluneckého »Barévné slyšení< a v mém článku v »Daliboru« r. 1903.) — Tedy na jisto =,hudba budoucnosti« !
** Max Reger povolán za kapelníka divadla v Meiningenu.
* * Skladatelem písně »Zde v zkroušenosti padáme není, jak obecně se věří Michael Haydn, nýbrž kněz Norbert Hauner z Herrenchiemsee (1743 až 1827). Píseň pojata byla do Josefinského normálního zpěvníku, jehož účelem bIlo nahraditi lidovýmzpévern v řeči mateřské liturgický zpěv latinský, v té době v nejhlubším úpadlcu, zejména po stránce liturgické, se nalézající. Na kongresu vídeňském letos ji od-soudil prof. Moissl i se stanoviska hudebního. V časopise našem z r. 1908 o autoru písně již učiněna zmínka. — U nás patří do druhu skladeb nezmaru, jako Dobrovského a Lablerovo requiem, jsouc i vnitřně s nimi příbuzna.
CáSIaV. Zpěvy při svěcení chrámu P§ně, jež vy-konal J. Exc. nejd. p. biskup dr. J. D o u b r a v a. Středa 28. t. m.: po příjezdu J. Exc. p. biskupa večer v 6 hodin círk. hodinky (recit.) Cfvrtek 29. t. m. v '/s7 průvod s ostatky svatých z kostela sv. Alžběty do kostela hlavního a svěcení. Zpěvy při obřadech provedli ctih. pp. bohoslovci za vedení vdp. Th. Dr. Mrštíka; arciděkana a b. vikáře chrudimského. Při pontifik. mši sv. zpíval chrámový sbor, rozšířený na 70 členů E. Treglera op. 2.: »Missa Jubilaei« pro 8h1. smíš. sbor s prův. varhan a žestů; M. Hallera: -Domine Deus« 4h1. smíš. sbor. Introit, graduale, communio chorálně (Grad. parvum). Dirigent J. Malý, řed. kůru. U varhan z ochoty p. A. Ledvina, řed. kůru z Kufné Hory. Nové varhany 44 zněj. rejstř. postavila firma bratří Paštiku z Prahy. Všechny zpěvy provedeny byly bez-vadně k veliké pochvale p. biskupa a věřícího lidu.
SkOdná. Mezi lidmi nalézáme »škodnou«, jež ne-seje a přece klidí. Škodná zvířata lze potírati a za to odměnu požadovati; lstivé, drzérlidi však nikoli — ti požívají dokonce ochrany jak často při zatýkání na ulici pozorujeme a to bud z falešného soucitu aneb nemorálního egoismu. Tak na příklad při-jdou-li nezvaní a smělí zpěváci z tak zvané »ochoty« svému známému neb neznámému členu neb nečlenu k pohřbu aneb k svatbě zazpívati, nikdo je nezakřikne, a na nepřístojnost tuto neupozorní a jich počínání nezamezí -- ba stalo se, že řed. kůru a jeho sbor, jenž jediné zrovna tak jak farní duchovenstvo a kostelníci k círk. obřadu jest ustanoven, i při pohřbech slavných — bývá odstrčen, ignorován, hmotně i morálně poškozen, což k udržení té hrstky umělců církevnímu umění ještě oddaných a obětavých ne-přispívá a také nerozmnoží. (Dělník žádá mzdy a každému co mu patří!) Zpěvácké spolky a soukromí zpěváci mají své zájmy, do nichž chrámovému sboru nic není. Ze pietu na účet tohoto sboru konati není ani slušné, ani přípustné ví aneb uiá věděti každý poněkud spravedlivě myslící člověk. Nejsmutnější při všem je, že se tito pytláci ještě mstí denunciacemi, když se jim d o b r o v o l n ě ne-vyhovuje. Kam to povede, ukáže budoucnost! Dokud bylo svědomitých dochvilných a naprosto spolehlivých ochotníku — mohla se spolkúm a jednotlivcům poskytnouti protislužba, (konsist. výnos), avšak dnes ochota vůbec není a býti nemůže, nebol ani dítě sklenici vody nepodá bez odměny. Úředníka neb divadelníka nelze k mimořádným povinnostem kostelním p o c e 1 ý r o k ani za plat při-

poutati. Zpěvácké spolky a tak zvaná kvartetta a jiná zpěvácka sdružení — sestávají ponejvíce z papoušků. Nedivme se. Po členech je honba — béře se každý -- školy není a také by do ní se málo přihlásilo. Hned se zpívá dle vytukaných tónů a to tak dlouho, až to všichni nazpamět umí. Dvě neb tři zkoušky týdně po několik neděl ba měsíců umožní nějaký ten »kulturní« koncert. [ v těchto spolcích hlavním tmelem je zábava, flirt, pak cti-žádost výboru a jiné vedlejší snahy. To už nejsou spolky pěvecké z minulostí, kde se člověk něco dříve naučil — pak tim se bavil - národní vědo-mí sílil a v umění pokroky činil - t. j. činiti mohl. Dnes kdyby ve spolku pěv. aneb v divadle zpíval kdokoli dvacet let, ničemu se nepřiučí — školu umění musí soukromě prodělávati. K papouškování lze bráti kde koho — jen má-li poněk rd hlavu, to však řed. kůrů nepotřebují — oni musí míti hotové čtenáře aneb takové vychovati. Proto by bylo žádoucno bezvýjimečné (proti honoráři) naříditi, aby v celé tedy veliké Praze — vyučování zpěvu na školách uloženo bylo řed. kůru neb varhaníkovi aneb každý řed. kůru aby měl místnost otopenou a osvětlenou ve školní budově, kde by notám interv. atd. vyučoval mládež — jež by se z Prahy hned ne-ztratila a přešla-li by z jedné farnosti do druhé — přece by z toho prospěch měli všichni. Na tyto školy subvence udíleti --- bylo by záslužnější, než zábav-ním jednotám poskytovati.

* P e t r G r i es b a c h e r, Repertorium chorale (Rezno, Pawelek 1911) obsahuje jednohiasá g r a-d u a l i a a o f f e r t o r i a s průvodem varhan. Lze je znívati unisono sborem, na venku i sborem dětským. Všechny skladby hlásí se k autorství Griesbachra, nyní kanovníka a professora při círk. hud. škole v Řezně. Partitura M 2'70, hlasy po 60 f.
* J. C. S y c h r a, Missa in hottorem S. Ludmilae ad duas voces inaequales cum organo, op. 53 (věnováno J. Stoesselovi, řediteli kůru v Bernu, 1911, Schwann, part. M 1'80, hl. 25 f.). Celá mše je zbudována na motivku :

Tento monothematismus dodává celé mešní skladbě organický celek a stejného ducha. Duchapiné zpracování motivku uvedeného však rozptyluje jakoukoliv únavu a rozvleklost skladby, a plynná melodie s dramatickým zabarvením činí ji velmi zajímavou. Pro svůj vzlet a'snadnost v provedení a jednoduchý podklad harmonický v průvodu jest vítána nejen malými sbory, pro něž jest zvláště psaná, ale bude předmětem častých reprodukcí i ve velikých chrámech při maturách, při nichž jest přihlížeti k malému počtu zpěváků a ke kratké době, jež ranní mše bývá vyměřena.
* Jaroslav J. V a c e k, Pohádka máje op. 25 pro smyčcový kvartett. Bibliothekář Tepelské řádové knihovny podává náladový obrázek pro milovníky kvartetové hry a méně dovedným připojuje i vhodný prstoklad. Doporučujeme hlavně hudebním školám. Vyšla nákladem »České Hudby,< v Kutné Hoře.
* E. B e z e c n ý, »Missa de Requiem« pro tři stejné hlasy s průvodem varhan ipříl. k č. tomuto) jest hlavně vhodna pro ženské sbory v klášteřích, pensionátech a na lyceích, a to k předepsaným zádušním bohoslužbám za císařovnu. Vydali jme partituru před prázdninami, aby učitelky zpěvu mohly si ji prohlédnouti. Hlasy lze koupiti v a d m i n i‑
s t r a c i> Cyrilla«, Smíchov 271.	10