110	CYRILE	XXXVII.
Nejlepších a nejjistějších výsledku docílí se, kde kněz sám muže zpěv cvičiti, ale i když to sám nedovede, vždy mu má věnovati pozornost a projevovati zájem o něj, jmenovitě býti přítomen, cvičí-li se v kostele po službách Božích,
Věc vyžaduje i zaslouží nejen nadšení, nýbrž i veliké mnohdy trpělivosti. V dobrotě se docílí lepších výsledku; zvláště ve škole dovolávati se příslušných nařízení doporučuje se teprve až tehdy, když v dobrotě nelze poříditi.
P o z n á 1n k a. Některé konstituce byly prohlášeny hned na synodě, jiné pozdějí. Tato XXX. vyšla teprv nyní. Několik jich ještě je neuveřejněných.
11"1 RUZNÉ ZPRÁVY. 1011

H našemu obrázku. Letošním školním rokem vstoupila v život státní církevně-hudební škola v Klosterneuburku, jež jest součástí c. k. akademie pro hudbu a umění ve Vídni. Klášter v Klosterneuburku nabídl státu vhodné místnosti, čímž chovanci mají denně příležitost při klášterních bohoslužbách prakticky se vycvičiti. Definitivními professory jsou V. Goller, jenž zároveň institut vede a M. Sprínger. Kromě nich dojíždějí mnozí professoři vídeňské akademie do Klosterneuburku jako docenti, mezi nimi dr. R. Krallik, dr. Lunz, theologie prof. H. Pfeiffer, Baumann, Faisst a paní Norvill. Příštím školním rokem 1911-12 otevřen bude 11. ročník, čímž institut stane se kompletním. Pro kněze jsou pokoje v klášteře; školní plat se obyčejně odpouští. Veškero učivo a plán školní směřuje pouze k výcviku v církevní hudbě. Ve II. ročníku jsou hlavními předměty: 1. Církevní předpisy o círk. hudbě a jejich praktické provedení. 2. Úvod do liturgických knih. 3. Literatura církevně-hudební (kritika a pro-vedení nejpřednějších děl). 4. Zpracování historických dě] pro praktické použití. S. Cvičení a řízení chorálu. 6. Instrumentace. 7. Nauka o formách liturg. skladeb (zpěv a varhany). S. Církevní hra na varhany (II. kurs). 9. Hra partitur. Vedlejšími předměty jsou : Všeobecné dějiny, klavír, housle. Pro budoucí docenty při seminářích kněžských jest zřízen vyšší kurs. Kdo by se chtěl na této škole dále v círk. hudbě vzdělávati, podrobí se přijímací zkoušce. Všechny dotazy zodpoví V. Goller, Leiter der Kirchenmusikschule, Klosterneuburg.
* Státní zkOUŠky z hudby. Ke zkouškám, konaným mimořádně v červnu t. r. před c. k. zkušební komisí pro vyučování hudbě na školách středních a ústavech učitelských za předsednictví ředitele z Káanu bylo připuštěno 18 kandidátu (8 mužských, 10 ženských, 12 národnosti české, 6 německé). Z nich odstoupili 2. Zkoušku podnikli ze zpěvu 4, ze hry houslové 3, ze hry na varhany I, ze hry na klavír 7, ze zpěvu i hry na klavír 1. Mezi nimi bylo 4 opravních čili doplňovacích zkoušek. Reprobováno bylo 5 kandidátů. 10 prohlášeno zpusobilými, 1 s vy-znamenáním. Slepec P e r m a n— Praha, ze zpěvu.
3yehrOva 5h1. ,Missa sOlemnts", která bezprostředně po svém vydáni byla provedena ve Svýcarech, v Bernu a v lnterlakenu, byla hlavním číslem programu sjezdu (8. jubilejního) ceciliánských jednot diecése basilejské, který se konal 25. a 26. června ve Frauenfeldu (kanton Thurgau). Zpívána byla druhý den sjezdu při pontifikalní mši, sloužené biskupem z Basileje.
Vypsání konkursu. Správní výbor »Ceského spolku pro komorní hudbu v Praze« vypisuje dvě ceny za nejlepší nová díla v oboru hudby komorní (i sonáty) za těchto podmínek: 1. Ceny jsou: I. 600 K, II. 400 K. 2. Výbor, vyžádav si úsudek poroty, není

povinen obě ceny najednou zadati, a může ceny též jinak upraviti. 3. Díla soutěiící o cenu buáteí o jednom exempláři, t. j. partituře a rozepsaných, k provozování zpúsobilých hlasech, zaslána do 30. listopadu 1911 do 12 hod. polední pod adresou: »Ceský spolek pro komorní h;tdbu v Praze« k rukám jednatele professora Václava Miillera, Smíchov, Královská třída č. 1050 (nové 42), s připojením šifry a zapečetěné obálky se jménem skladatelovým. 4. Zadané exempláře a hlasy děl poctěných podrží se v archivu spolkovém; díla tato mohou, nemusí však býti ve spolkových koncertech libovolně a bez náhrady provozována; jinak zustanou úpiným vlastnictvím skladatele. Díla nepoctěná se vrátí. 5. Konkursu mohou se pouze čeští skladatelé zúčastniti.
* Felix Mottl zemřel 2. července f. r., nějvětší dirigent souvěký vedle zemřelého Mahlera a Hanuše Richtra. V letech sedmdesátých byl kapelníkem ve vídeňském »Ringtheatru« a v té době chtěl provésti i Smetanovo »Tajemství-. Jako chef opery v Karlsruhe věnoval péči zapomenutým, vyníkajícím dílům starší doby. V BeurFutě slavil triumfy jako nejpřednější znatel Wagneruv. Poslední dobou byl připoután k Mnichovu. Byl výborným interpretem nejen německé opery klassické a romantické, nýbrž i komická opera francouzská a moderní hudba dramatická na-lezla v něm nadšeného dirigenta. Jako skladatel má význam podřízený.
Alexander Guilmant, nedávno zemřelý v Meudonu ve věku 74 let, dosáhl jako varhanní skladatel a virtuos světového jména, zvláště když mohl se pochlubiti svým uměním na světové výstavě pařížské r. 1878. Narodil se r. 1H37 v Boulogni ; učitelem byl mu jeho otec a později belgický varhaník Lemens. Roku 1871 ustanoven byl varhaníkem při kathedrále Notre Dame a professorem varhanní hry při státní konservatoři. Koncertoval na svých cestách Evropou i Amerikou a všude obdivována byla jeho hra. Jako s k l a d a t e l varhanní znamená veliký pokrok v tom směru, že nevěnuje péči jen technice, nýbrž i přednesu; varhany znějí pod jeho rukama jako orchestr, v němž všechny barvy nástroje při-cházejí k piné platnosti. Zvláště vyniká jeho 8 sonát, chorální dílo B e 1 s a z a r, dvě symfonie pro var-hany a orchestr, a j.
* * Událostí koncertní saisony v Moskvě bylo pro-vedení Skojalinovy skladby » Prometheus<. Snahy tohoto skladatele jsou zajímavy a pozoruhodny. Jako Wagner snažil se o »Gesamtkunstwerkr, — v němí by všecky uměny k účinu se pojily, — tak tento Rus chce vytvořiti »Gesamtgefůhlswerk«, kde vedle hudby i plastika, světlo a víině by spolu-působily. V nazírání na konsonance jde Skojalin i za Debussyho, odvozuje je-ze skupin alikvotních tónů. Již sama základní stupnice »Promethea- jest