XXXVII.	CYRILL	103

ředitelů kůru chtěli působiti při venkovských kostelích. Nejvydatnějšim prostředkem bylo by všude systemisovati místa ta konkurrenčním řízením a zreformovati platy. Též byl vyjádřen návrh, aby jednotliví ředitelé kůru, kteřf jsou opravdu vynikajíce, přijali za své žáky nadané hochy a je vyučili v církevní hudbě. Předseda diecésní jednoty děkuje ke konci všem, kteří pracovali při sjezdě a těm, kteří i zdaleka se ho účastnili a tím přinesli též velikou obět. Redaktor ,Cyriila" srdečně blahopřeje diecésní Jednotě, ž za svého 17letého působeni dnešním sjezdem slaví dvacetipětileté jubileum sjezdové, a pronáší prosbu, aby Jednota ve zdaru uspořádala dalších 25 cyrillských sjezdů a slavila co nejdřív jubileum nové.
Při všech slavnostech c h o r á 1 n f částky řídil docent clr. C i b u 1 k a a při chorálu provázel bohoslovec M a š a t a. Sjezdu srdečným telegramem vzpomněl místopředseda O. J. C., monsig. kanovník W ~ n s c h. Účastníků cizích bylo 200, z domácích účastnila se hojnost obecenstva všech pobožností a kostelních produkci. A d o r a č n í pobožnosti a slavným Te Deum (skladba od P'i c k y z D dur) končí se významné slavnosti Cyrillské, při nichž letos hlavně bylo viděti samostatné ředitele kůru, méně však jich přišlo z řad učitelstva. Roste tedy pro snahy cyrillské zájem u těch, kteří jsou v prvé řadě povoláni ji pěstiti, totiž u odborně vzdělaných hudebníků. Sjezd bude jistě vzpruhou všem ku další práci na vlast-ním kůru. Ředitel Ledvina se svým pěveckým sborem, uměleckými produkcemi jak sborovými tak i varhanními, dále svým organisatorským duchem ukázal všem nám v Kutné Hoře, jakými máme se bráti cestami.	D. O.

Repetitorium dějin hudby.
EMIL BEZECNÝ.	(Pokrač.)

38. Melodram. Počátky a rozvoj až do
nejnovější doby.

Melodram jest spojení mluveného slova s hudbou. První význačné dílo tohoto směru napsal ]iří Benda, člen české rodiny hudební, narozen 1722 ve Starých Benátkách; zemřel r. 1795 jako dvorní kapelník v Gothě. Bendova melodramatická díla jsou: »A r i a d n a na Naxu«, dále »Almansor«, »Nadina«, »Medea« a j.
Mylně byl považován za zakladatele této farmy Rousseau (1712—1778); v jeho lyrické scéně »Pygmalion« střídá se hudba, deklamace a hudebně illustrovaná pantomima. Přes velikou pozornost, kterou vzbudila Bendova tvorba melodramatická, forma tato nenalezla většího rozšíření. Použil jí S c h u m a n n v »Manfredu-, M e n d e l s s o h n ve »Snu noci svatojanské«, H u m p e r d i n c k v » Dětech královských«, W e i n g a r t n e r v »Písni,čarodějnic«, Li s z t v» Leonoře« ; zvláště F i b i c h melodramatickou formu vyvrcholil a stal se zakladatelem č e s k é h o melodramatu scénického. Melodramatické skladby jeho jsou: ballady : Š t ě d r ý d e n (na slova Erbenova), Pomsta květin, Vodník, Královna Emma, Hakon; melodram scénický: Trilogie Vrchlického H i p p o d a m i e (Pelopovyinámluvy, Tantalův smír, Smrt Hippodamie). Beethoven používá melodramatu v jednotlivých scénách, jako na př. ve »Fideliu« a »Egmontu« při scénách žalář

ních a dociluje tím velikolepého dojmu. Odpůrci melodramatu poukazují na rozpor mezi výškou mluveného slova a doprovodem.

39. Jiří Bedřich Hándel.

). B. Hándel byl synem ranhojiče, na-rodil se r. 1685 v Halle nad Sálou. Byl určen k studiu právnickému, věnoval se však záhy hudbě, vyučován jsa varhaníkem Zachauem. Stal se houslistou a později klaviristou hamburské opery, pro niž na-psal operu »Almira« a »Nero«. Dlel pak 4 roky v Italii, kde byli mu přáteli největší mistři tehdejší: Lotti, Corelli, Domenico a Alessandro Scarlatti, a tvůrce komorního duetta, Agostino Steffani, jenž ho doporučil za svého nástupce pro kapelnické místo v Hannoveru. Kurfiřt udělil Hándelovi dovolenou, které Hándel použil k cestě do Anglie, kamž později úpině přesídlil. Vstoupil zprvu do služeb vévody z Chandos (Čándiis), pro nějž napsal 12 a n t h e m s (ántsems). Jsou to skladby podobné motettu na biblické texty pro sbor, sola, ensembly, někdy též s doprovodem orchestru. Rozlišujeme f u 11 (f511) anthems, v nichž převládá sbor, a v e r s e (vers) anthems, v nichž převládají sola. Předchůdcem jeho v této formě byl P u r c e 11 (PSrsl).
Později se stal Hándel ředitelem operní akademie, založené šlechtou ; pro akademii napsal celou řadu italských oper. Následkem