98	CVRILL	XXXVII.
Práce a snahy cyrillské.
Na sjezdu v K u t n é H o ř e 18. července 1911 přednesl D. O
elsou to ani tři léta, co do vínku dostala O. J. C. při své reorganisaci čas. »Cyrill«,
aby jím, jako svým majetkem a orgánem šířila po krajích slovanských idee cyrillské.
Časopis bylo nutno předem finančně zajistiti; i časopisy pro světskou hudbu laborují, mají velikou starost, než se zakoření a zajistí svou existenci; tím hůře byl na tom časopis pro hudbu církevní, který dříve sice mnohý bral, ale nikdo nepředplácel a který závisel zcela na soukromé pokladně svého zakladatele, msgr. Lehnera. Jednota měla celých 40 K v kase, když začala na svůj vrub vydávati »Cyrilla«. To nestačilo ani na známky pro prvních několik čísel. Trn Jednotě vytrhl ordinariát pražský, jinými slovy sám protektor O. J. C., když přistoupil na myšlenku a návrh místopředsedy msgr. Wiinsche a nařídil farním úřadum odebírati časopis a platiti jej ze zádušního jmění. Prahu následovaly ordinariáty ostatní podobnými výnosy a tím časopis postaven na nohy. Nejpevnější nejsou sice, ale jsme rádi, že vubec nohy máme. Někde totiž zakazuje správa zádušního jmění vepsati oněch K za »Cyrilla« do celoročních účtu, jinde z nedostatku porozumění pro církevní hudbu se časopis vrací pod různými záminkami a námitkami. Prý časopis jest zvláště pro venkov příliš u č e n ý a přílohy k n e p o t ř e b ě.
Byla by to námitka velmi vážná, kdyby byla pravdivou. Vedle púvodních studií, které se týkají historie č e s k é hudby církevní, byly uveřejňovány články ze všech oború církevní i světské hudby, praktické i theoretické, jimž rozuměl každý, kdo je četl; kdo jich nečetl, ovšem pra toho byly příliš učené. Dotýkám se jen »repetitoria dějin hudby«, čítanky to dějepisné, která čtenáři otevře výhled do minula a připraví ho i ke státním zkouškám z hudby.
Ve vydávání příloh jest určitý system. Napřed bylo třeba přímo ukázati barvu, přihlásiti se veřejně k e d i c i v a t i k á n s k é; to se stalo vydáním harmonisace Springrovy k responsoriím nového chorálu. Nový způsob prúvodu narazil u konservativních kruhů na tuhý odpor, honci skrytých kvint způsobili bouři a bezděčně svou kritikou pomohli dělati časopisu reklamu. Umělecké kredo pověděl »Cyrill« vydav H a r a n t o v u m š i; tím nejen že počal ve vydávání staročeských památek hudebních, nýbrž spolu
s Harantovou mší se dostal do celého hudebního světa, ocitl se ve všech velikých bibliothekách a na stolech hudebních vědátorú.
Cyrill« ujal se skromného, ale velikého M u s i l a, vydav výbor jeho i n s t r u k‑
t i v n í c h p r a e 1 u d i í; pro budoucího hudebního historika doby naší budou nepostrádatelnými články Eichlerovy o tvorbě Musilově. Bylf »Cyrill« jedinou institucí, která jméno zapadlého umělce uvedla do popředí a bohdá vydá i další jeho skladby. Jen více porozumění kéž by bylo pro tyto publikace mezi Cyrillisty! Cizina si nás váží více, než my samých sebe. Na př. německá vědecká revue,» Kirchenmusikalisches Jahrbuch«, si vyžádala překlad článku z »Cyrilla« a p. Bernard Velíšek O. S. B. přeložil něco věcí do angličiny. Domácí žurnalistika chová se však k církevnímu časopisu odmítavě.
Byly činěny výtky, že příloh nelze užiti n a m a 1 ý c h kúrech. Především musím připomenouti, že za 5 K ročně vedle časopisu o 160 stranách dala Jednota v r. 1909 nových 160 stran a v roce 1910 dalších 100 stran n o t o v ý c h p ř í 1 o h. Tolik příloh nedal dosud žádný hudební časopis svým čtenářům, ani veliké a velmi rozšířené časopisy německé a francouzské.
Není možno, aby nemohly malé kúry něčeho potřebovati z těchto příloh o 260 stranách ve dvou letech zdarma daných. Jen některé připomínám: Harmonisované chorály (Asperges, Vidi aquam, responsoria), Ecce sacerdos, z praeludií Musilových první část, litanie k sv. Josefu, Graduale Bohuslava z Kolovrat a Kašparovo, praktická tabulka (akcentus a concertus), dr. Hrubíka »Svatý týden R, pro cyrillské koncerty věci Foerstrovy atd.
»Cyrill« jako časopis odborný jest ovšem pro hudebníky; nemuže tedy čtenáře teprv učit notám a klávesům na varhanách. Nelze vydati v§ e za jediný rok; opakuji, že edice >,Cyrill« systematicky si vede a v několika letech chce poskytnouti kurúm tolik z literatury hudební, a to zcela zdarma, kolik vyžaduje celý církevní rok.
Nyní věnována budě péče i z p ě v u 11 d o v é m u, když- předcházela starost o hudbu přesně liturgickou. Vydání r o r á t n í c h z p ě v ú pro všechny dny v témdni