XXXVII.	CYRILL	87

kandidáty učitelství v š e c h o b o r ů stanoví, že musí k žádosti o připuštění k odborné státní zkoušcepřiložitímaturitnívysvědčeníneboministerskoudispens od ní, index o návštěvě odborných přednášek, eventuelně výkaz o zkoušce z psychologie, paedagogiky a hygieny. Kdyby se v návrhu vynechal požadavek absolvovaného středoškolského studia, byl by proti platným zákonům a naprosto zbytečným mlácením slámy. Ihned ti první instance musí býti vrácen, že nevyhovuje zákonitým podmínkám. 0 prospěchu nebo neprospěchu maturity, o hudebním diletantismu lidí s maturitou, o přirovnávání maturity středoškolské s maturitou na učitelském ústavě a p. jest zde zbytečno mluviti a nepatří sem; kdo jednou chce míti definitivu na reálce jako c. k. skutečný učitel, musí míti maturitu, leč že by si vymohl u ministerstva d i s p e n s, která se udělovala dosud absolventům akademie umění, když chtěli konati státní zkoušku z kreslení pro střední šlcoly; zajisté by se v nejhojnější míře povolila i umělcům hudebním. Zákony školní ne-znají náhradou za maturitu ani t. zv. i n t e 11 i g e n t n í z k o u š k y, která již přestala i pro jednoroční dobrovolníky v novém návrhu vojenského zákona, ani nějaké z k o u š k y z 1 i t e r a t u r y ; tu musí vykonati každý kandidát učitelství při své státní zkoušce, ač dělal z jazyka českého maturitu a af třeba bude učiti deskriptivě nebo přírodopisu. Zkouška z 1 i t e r a t u r y jazyka mateřského, ano i z němčiny jest při ostatních, odborných zkouškách předepsána ne jako n á h r a d a za maturitu, nýbrž jako část odborné státní zkoušky a předpokládá maturitu.
Poněvadž byla projektována návrhem na definitivní professory hudby nová kategorie hudebníků, bylo nutno též projektovati pro ni i nový druh zkoušky a naznačiti všechny podmínky, jež dle dosavadních zákonů musí kandidát professury vypiniti.
S tím souvisí i další návrh na rozdělení komise zkušební ve dvě skupiny; v jedné by byli zkoušeni kandidáti definitivního učitelství pro střední školy s maturitou.
lest jen v zájmu klidného a jistého rozvoje litovati, že někteří z jednoty H. St. vy-slovili se apriorně a vůbec proti požadavku středoškolského vzdělání pro hudebníky; tím pochovali a odvolali svůj vlastní návrh na systemisování míst c. k. slcutečných učitelů hudby při reálkách a gymnasiích, na který pro svou původnost mohli býti hrdi.
Ředitel Kaiser měl na kongresu referát o sociálních a stavovských poměrech hudebnictva a prof. Wagner o založení p a e d a g o g i c k é h o svazu, který se na sjezdu též stal skutkem.
Místo dlouhých výkladů po uvážení všech okolností navrhuji jménem »Obecné leddnoty Cyrillské« a diecésní v Hradci Králové následující hlavní rysy as v a z u paedagogického« :
1.	Na hudebním kongresu vídeňském konstituovaný s v a z paedagogický budiž při budoucí valné hromadě pojmenován s p o 1 k e m (»Verein«, ne AVerband«), poněvadž dle svých stanov v pravdě jest jen spolkem a ne svazem, nebol obsahuje jen skupiny a ne-sestává ze žádných samostatných jednot.
Budiž utvořen s k u t e č n ý s v a z hudebně-paedagogický v Rakousku, v němž by d e l e g á t y byl zastoupen spolek, ve Vídni konstituovaný, a všechny ostatní spolky v Rakousku. Počet delegátů řídí se národností. V delegaci bude zasedati tolikrát pět delegátu, kolik jest národností v Rakousku, jež mají hudební spolky s tendencí paedagogickou Těmito pěti delegáty může býti zastoupeno více spolků téže národnosti; jak se o ně spolky rozdělí, jest interní záležitosti toho onoho národa. Předseda a místopředsedové nemají býti téže národnosti. Všichni delegáti jsou rovnoprávni. Valná schůze delegátů jest vždy v jiném městě.
Podávám hned u r č i t ý návrh, aby se na něm mohlo pilovati a o něm jednati v Kutné Hoře. Nějaké frase o velikolepém vybudování svazu domácího nám nestačí a nepovedou k cíli. Slova tuto uvedená nejsou p o l e m i k o u, nýbrž upřímným výrazem přátelství a touhy po zdaru uskutečnitelných a oprávněných snah v š e c h kategorií hudebnictva českého.
Kongres vídeňský ukázal nám, jak jest pracovati a odložiti malicherné kritisování ku prospěchu celku. Zvláště se stanoviska církevn hudby dal vážné podněty k další práci.	D. O.