XXXVII.	CYRILL	83

První rakouský paedagogický kongres ve Vídni
od 20.—23. dtibna 1911.	(Dokončení.)

P
očet a rozdělení hodin vyplývá z ú č e 1 u těchto hodin. Ú č e 1 e m j e s t: vychovati z bohoslovců řádné a snaživé zastance a buditele zpěvu přesně církevního na základě Motu proprio z 22. listopadu 1903, kteří nejen sami dokonale dovedou přednésti zpěvy liturgické, ale kteří též rozumějí církevním předpisům o hudbě chrámové a snaží se je pak ve svých farnostech přivésti k platnosti, pokud poměry dovolují. je třeba, aby pochopili ducha pravé církevní hudby a v semináři též měli příležitost slyšeti vzorné provedení ryze církevních uměleckých skladeb.
K d o s a ž e n í účelu tohoto jest konati theoretické vyučování i praktické cvičení ve zpěvu se stálým zřetelem ke tříbení vkusu a krasocitu, i k buzení lásky ke zpěvu posvátnému.
Poněvadž předchozí vzdělání bohoslovců ve zpěvu a hudbě jest velmi rozdílné a často velmi nepatrné, navrhuji ponechati dosavadní rozdělení jejich na 2 hlavní od-dělení, na oddělení z p ě v á k ů a n e z p ě v á k ů. Do oddělení z p ě v á k ů po předchozí zkoušce vřaditi bylo by jen ty, kteří dovedou dobře intonovati a ovládají některý z hudebních nástrojů. Sbor tento tvořil by »scholu«, která má povinnost obstarávati umělé zpěvy při bohoslužbě a byl by nečetným.
Každému z obou oddělení, zpěvákův i nezpěvákův vykáže se p o d v o u h o d inách týdně.
Poněvadž by v nižším oddělení, k němuž náleží většina bohoslovců, při společném dvouhodinném cvičení v témdni jen málo se dalo docíliti, rozděleno budiž vyučování v tomto nižším oddělení po j e d n o t l i v ý c h r o č n í c í c h, a to tak, aby každý ročník měl první hodinu v témdni pro sebe, v druhé pak aby se spojili nezpěváci ročníku I. s II. a nezpěváci ročníku III. s IV. Oddělení v y š š í (schola) nechf cvičí se v obou hodinách s p o 1 e č n ě bez ohledu na ročníky, jež bohoslovci navštěvují. Tím způsobem bude míti k a ž d ý bohoslovec v témdni d v ě h o d i n y zpěvu, af patří do oddělení toho či onoho, a af jest v kterémkoliv ročníku. Dosud mívali nezpěváci hodin méně než zpěváci; proto oddělení pěveckému se mnozí vyhýbali, kteří platně tam mohli působiti. Spravedlivým tímto rozdělením přestane vzájemná nevraživost. Rozdělení nižšího oddělení po ročnících umožní učiteli individuelní práci s jednotlivci.
Učitel zpěvu bude míti celkem 8 h. týdně. Hodiny zpěvu zařazeny budtež jako řádné do rozvrhu hodin pro ostatní předměty!
Učitel zpěvu budiž jako docent řádným členem professorského sboru při theologických institutech se všemi právy i povinnostmi a plat bude dostávati nikoliv z privátní kassy konsistorní ani seminářské, nýbrž bude honorován jako ostatní členové sboru z náboženské Matice a bude ustanoven vzájemnou dohodou církve se státem. Může býti i laikem, ale bude řádně ovládati kromě všeobecně nutných vědomostí hudebních zvláště chorál edice vatikánské a polyfonii. jest se mtt vykázati státní zkouškou ze zpěvu a varhan. Na útraty církevní bude poslán před nastoupením svého úřadu do Beuronu nebo do Emaus (Praha), aby vssál v sebe tradici benediktinskou v přednesu chorálu. Vítanou jest zpráva, že c. k. církevně-hudební škola (Klosterneuburk-Vídeň) zřídí pro budoucí učitele v seminářích zvláštní kursy.
Kdyby v seminářích stát zavedl kromě obligátního zpěvu ještě obligátní cvičení ve hře na varhany a na klavír, pak by rázem a nejlépe se rozluštila otázka učitele zpěvu tím způsobem, že byl by definitivně ustanoven j a k o c. k. p r o f e s s o r c í r li e v n í hudby v IX. tř. hodnostní
Pokud nebudou zřízeny řádné professury pro církevní hudbu v seminářích, pro první okamžik budiž aspoň všude zavedeno 8 hodinné vyučování zpěvu a docent zprvu budiž placen za hodinu, jako se honoruje hodina na konservatořích hudby !
Návrh mnou zde učiněný není utopií; osrnihodinné vyučování církevních zpěvú zavedeno bylo roku 1894 v Hradci Králové.
V š i c li n i o r d i n a n d i se podrobí zkoušce nejen ze zpěvův kněžských, nýbrž
z celé látky, jež byla od I. ročníku přednesena; výsledek zkoušky se zapíše do indexu
Možnost zkoušky ze zpěvu kotví na § 4. výnosu ministra k. a vyuč. z 26. září
1939, dle něhož k e s v é ž á d o s t i (liber ihr Verlangen) mohou bohoslovci skládati
zkoušku z mimořádných předmětů na institutech theol., pokud pravidelně se zúčastnili