YRI LiLc
ČASOPIS PRO KATOLICKOU HUDBU POSVÁTNOU V ČECHÁCH, NA MORAVĚ A VE SLEZSKU

ZÁROVEŇ ORGÁN A MAJETEK OBECNÉ JEDNOTY
j	CYRILLSKE. — ZAKLADATEL FERD. J. LENNER.
REDAKTOR DOBROSLAV OREL.	
sCVRILL« vychází měsíčně mimo prázdniny desetkrát za rok. Roční předplatné 5 K (mimo Rakousko 6 K) přijímá pokladník Clem. Kuffner, farář, Praha IV.; rekiamace nefrank. a inseráty administrátor lioh. Kašpar, řed. kůru na Smíchově 271. Veškeré .rukopisy a časopisy na výměnu přijímá redaktor listu 	= i	Dob. Orel, Praha-VII. 348.	
ROČNÍK XXXVII.	KVĚTEN 1911.	ČÍSLO 5.
NAŘIZ> M nejd. k. arcib. konsistoře v P r a z e o odebírání časopisu ,CYRILL" na účet zádušního jmění je
z 8. ledna 1909 čís. 18.587., nejd. b. konsistoře v H r a d c i H r á I o v é z 21. ledna 1909 č. 1225., nejd.
b. konsistoře v L i t o m ě ř i c í c h z 15. února 1909 č. 975. a nejd. h. konsistoře v Č. B u d ě j o v i e i e li
z 15. února r. 1909. č. 4., p o v o l e n í nejd. b. konsistoře v 0 I o m o u c i předpláceti čas. „Cyrill” z kostel‑
ního jmění je v „Acta Curiae Archiepiscopalis Olomucensis čís. 3, 1909, str. 44. Nr. 4308”.
OBSAH: První rakouský paedagogický kongres ve Vídni. — Emil Bezecný: Repetitorium dějin hudby. (Pokrač.) -- Různé zprávy. — Cinnost cyrillslcá — 1nserátV.
Příloha k č. 5. ,Cyrillall: Dr. A. Dvořák Hymnus k nejsv. Trojici a SmetanůyautograY.
rrrrurrrrrrr®r®rrcrcxrrrrrprrrerrrrrrrmrtacarrrrrrrrerr~r®r
CYRILLSKY SJEZD
Koná se letos 17., 18. a 19. července v [-hutné Hoře.

Program produkcí a přednášek uveřejněn bude v čísle příštím.
První rakouský paedagogický kongres ve Vídni
od 20.—23. dubna 1011.

~o náležitých přípravách zahájen byl zástupcem minisíerstva I. rak. paed. kurs ve
dvoraně akademie vídeňské za účasti 1200 hudebníhú, kteří přichvátali z celé' říše naší. Čechy zastoupeny byly též četně. Obecná Jednota Cyrillská vyslala řed. Wintra z Kolína, řed. Kašpara ze Smíchova a redaktora Cyrilla« jako své zástupce. Sobota dopoledne věnována byla církevní hudbě; již sám fakt, že na paedagogickém sjezdu, jejž řídil laik, prof. Wagner, se dostalo církevnímu zpěvu tolik času vedle jiných, též naléhavých potřeb hudebního umění, jest dúkazem, jak kongres vážně a uvědoměle pracoval.
Poněvadž čtenáře »Cyrilla« zajímá nejvíce reforma círk. hudby, uvádím ihned (v pře-kladu řed. Kašpara) řeč nejd. pana biskupa Grosse z Litom,'-~řic.