POSVÁTNOU RAVĚ A VE

KATOLICKOU HUDBU r ČECHÁCH, NA MO‑

ZÁROVEŇ ORGÁN A MAJETEK OBECNÉ JEDNOTY CYRILLSKÉ. — ZAKLADATEL FERD. J. LEHNER. REDAKTOR DOBROSLAV OREL.	
=CYRILLK vychází měsíčně mimo prázdniny desetkrát za rok. Roční předplatné 5 K (mimo Rakousko 6 K) přijímá pokladník Clem. K u f f n e r, farář, Praha 1v.; rekiamace nefrank. a inseráty administrátor Boh. K a šp ar, řed. kůru na Smíchově 271. Veškeré rukopisy a časopisy na výměnu přijímá redaktor listu L]	Dob. Orel, Praha-VII. 348.	
ROČNÍK XXXVII.	DUBEN 1911.	ČÍSLO 4.

NAŘIZEIZÍ nejd. k. areib. konsistoře v Praze o odebírání časopisu „CYRILE” na účet zádušního jmění je
z 8. ledna 1909 čís. 16.587., nejd. b. konsistoře v R r a d c i R r á 1 o v é z 21. ledna 1909 č. 1225., nejd.
b konsistoře v L i t o měř i c í c h z 15. února 1909 č. 975. a nejd. b. konsistoře v Č. B u děj o v i c í c h
z 15. února r. 1909. č. 4., p o v o l e n í nejd. b. konsistoře v 01 o m o u c i předpláceti čas. „Cyrill” z kostel‑
ního jmění je v „Acta Cnriae ArchiepiscopaHs Olomucensis čís. 3, 1909, str. 44. Nr. 430811.
OBSAH: Emil Bezecný: Repetitorium dějin hudby. — Karel Em. Hrobský: Ku čtyřicátým narozeninám Vojtěcha Říhovského. — Dr. Cyrill Sychra : Steckerova » Missa solemnisK. (Pokrač.) — Hudební literatura. -- Různé zprávy. — Činnost cyrillská — Inseráty.
eeeueeeeaees=NEM*=eamMUMEEIeeemo®eeeuraenIUMEEeeeeeea.e®er
Repetitorium dějin hudby.

EMIL BEZECNÝ.
ÚVOD.

tudium dějin hudebních jest pro začá‑
tečníka-samouka velice nesnadné. Ne-dovede si sám získati bez učitele potřebné znalosti odborné literatury, ani nenabude náležitého přehledu v dějinách hudby i přes veliký počet příruček, k tomu účelu sepsaných.
Autoři dosavadních dějepisů hudby obracejí se totiž k širším kruhům hudebním a jsou proto nuceni ve svých dílech uvésti řadu podrobností. Tyto pak uvádějí v omyl začátečníka, který nedovede věcí hlavních odděliti od vedlejších; zabředá v detail a ztrácí chut k další práci. Účel tohoto spisku jest, podati formou katechetickou výhradně nejdůležitější fakta z dějin hudebních, a co možno přehledně. Zodpovídány jsou o t á z-k y, jež ke státním zkouškám z hudby se-stavil svob, pán Rudolf Procházka.

Poskytují úpiný přehled materiálu dějinného.
Proti dvěma možným výtkám chci se předem ohraditi. Především nečiní toto dílko žádného nároku, by bylo posuzováno se stanoviska vědeckého. Nepřináší nic nového, jen staré, nejdůležitější věci v nové snad formě. Každý odborník ihned pozná prameny, z kterých jest čerpáno. Za druhé nechce tato práce pragmaticky psaný dějepis hudby učiniti zbytečným, — naopak, má býti »Repetitorium« základem pro další studium a má vzbuditi touhu vypiniti mezery přjrozeně se vyskytující. Doporučuje se proto současně použiti většího dějepisu hudebního. Veliký důraz kladu na rozumné studium letopočtů. Teprve když si uvědomíme dobu, ve které umělec žil, dospívárne k ocenění jeho významu. Jakého osvětlení do-