44

Ačkoliv byl v XVI. stol. chorál zatlačen zpěvem mensurálním, přece právě v této době se tiskne velmi mnoho liturgických knili i lidových zpěvníků s notací chorální v nádherné úprávě. Vynikají v tom ohledu tiskárny v Římě, v Paříži, Lyonu, Mohuči a v Norimberku.
Též impressoři v Čechách a na Moravě st. XV. a XVI. mají veliké zásluhy o vývoj tiskařského umění vůbec a notopisu chorálního i rnensurálního zvláště. Tiskli hojně notované kancíonály katolíkům, utrakvistům, českým bratřím a protestantům. Konfesse ty závodily mezi sebou tiskem četných zpěvníků, jimiž snažily se popularisovati i svá dogmata. Vedle lidových zpěvníků tiskly se i missály a ritualy s notarni. Mezi notované prvotisky původu českého patří z r. 1496 nejstarší rituál pražský »O b s e-q u i a l e e t b e n e d i c t i o n a l e«1), pro umění tiskařské velmi zajímavý. Osnova čtyř-linková jest v něm tištěna zároveň s textem. Dodatečně pak razidly jsou ručně vtištěny noty podoby kosočtvercové.2) Vázání jejich při označení melismat jest pro-vedeno čarami, perem připisovanými, jak to vidno na násl. obraze 21, jenž jest otiskem z cenného exempláře, majetku to kapitulní knihovny na Hradčanech.

Pražský impressor P a v e l Severin z Kápí Hory pořídil vedle nenotovaných zpěvníků Miřínského jednotě bratrské notované »Písně chval božskýcli« r. 1541. Praha, zvláště Staré město, honosilo se telldáž slavnými impressemi. M a r k e t a Koz 1 o v á, jež vy-tiskla Miřínského »Písně starého zákona grrrntovní«, předává kolem r. 1570 svou dílnu slavnému j i ř í k u j á k o b u D a č i c k é m u, který na světlo znovu vydal r. 1577 písně Miřínského, vytiskl 1589 třetí vydání »Kancionálu ze starých písní vybraného«, 1606 Tobiáše Závorky Lipenského »Písně chval božských«, 1609 kancionál aneb písně veyroční. Impressor M i c h a e l P e t r l e postaral se o nové vydání uvedeného již rituálu »Obsequiale« r. 1585 s černou notací chorální, kde již i noty vtištěny pohyblivými typy do osnovy linkové. K nejslavnějším impressím patří tiskárna Kralická, v níž se tiskly notované kancíonály bratrské již od r. 1578. Alexandra Plzenského tiskárna v Š a m o t u 1 e c h dala vlasti české Blahoslavem a Černým redigovaný t. zv. kancionál Šamotulský, jenž došel velmi četných vydání nových v různé úpravě i velikosti. Z pražských impressorů vynikl také J i ř í M e l a n t r i c h z A v e n t i n a; k »Žaltáři sv. Davida, krále a proroka lidu božího«, jím na světlo vydaného, jsou přidány »písničky ze zákona božího, jež ke všem tónům podle rubriky pražské i s diíferencemi mohou se začínati i zpívati.« R. 1586 a 1607 vyšly v jeho dílně znamenité písně Klimenta Bosáka a r. 1580 Šimona Lomnického »Písně nové na evangelia svatá nedělní přeš celý rok«. Noty též tiskla v Praze tiskárna dědice M. Daniela Adama z Veleslavína (1608 Kancionál český), Jana Kantora (1564 »Písně veyroční « ) , J i ř í k a Černého — N i g r i n a (1585 Písně roční), i m p r e s s e akademická v Staropražské koleji (1661 Svatoroční muzyka Adama Michny z Otradovic), dílna Pavla S e s s i a (1631 Katolický Kancionál) Jiříka Labouna (1693 Holanova »Kaple královská«), Joachima Kamenického (1777 Šteyerův »Kancionál do tisíc písní«), Jana Karla Hraby (1764 nové vydání Šteyerova kancionálu t. zv. svatováclavského) a j. Kromě Prahy tiskly se notované knihy v Mladé Boleslavi, na Moravě v Evančicích, v Lilči, u Gunthera v Olomouci (1559 Kancionál český snad od P. A. Vorličného) a j., jak líčí Jirečkovy »Dějiny církevního básnictví českého až do XVIII. stol.«
') Nadpis knihy zuí: Obsequiale sive benedictionale quod agendam appelant secundum ritum et consuetudinem Pragensis Ecclesiae (Expl. kapitulní knihovny v Praze IV, a na Strahově, sign. A Ch II. 30). Viz D. Orel, >Surgit in hac die« v »Kirchenmusikalisches Jahrbuch«, Řezno 1910!
Z) V některých výtiscích >Obsequiale« z téhož roku jsou perem vepsány do vytištěného linkového systému celé noty, i hlavičky jejich i spojovací čáry. Dva exempláry jsou toho druhu na Stra‑
hově, sign. D M VI. 10 a D M Vl. 11.