43

Příklad písma_barokového.

Obraz 21. Faksimile z uMissale de tempere et de sanctis secundum tonum Praemonstratensem«
z r. 1676, fol. 118.
Na další vývoj notace chorální (i mensurální) mělo vliv vynalezení knih-tisku. S počátku byla tištěna v missálech pouze osnova linková červenou barvou; do ní se zvláštními razidly noty otiskovaly nebo ručně opisovaly. Ač se záhy pro tisk liter užívalo typů pohyblivých, pro noty se matrice vyřezávaly ze dřeva, jak svědčí tisk theoretického díla Ruggierova a Gaforiova. Teprve později použito bylo i pro sazbu not zvláštnícfr, dřevěných typů not čili značek, jež nebyly bez chyb. Nejstarší missál se sázenými notami provedl německý mistr z Ingolstadtu, O l d ř i c h Han r. 1476 v Římě. K německým mistrům, kteří si dobyli zásluh ke konci XVI. věku o tisk not v Italii, patří dále Štěpán Plank z Pasova, Jan Hamana, Jan Emerich ze Špíru, Petr Lichtenstein z Kolína.l) Na půdě n ě m e c ké tiskem pomocí pohyblivých typů se zvláště proslavil Jiří Reyser ve Wiircburku, vytisknuv r. 1481 v missálu chorál notou podkovovou. Kovovými typy po prvé tiskl noty O t t a v i a n o d e i P e t r u c c i r.1498 v Benátkách. Začátkem XVI. stol. počal tisknouti Ó g l i n v Augsburku typy jednoduchými, kde jednotlivé noty lity byly s částmi čárek osnovy linkové a sázeny vedle sebe; tím linky sestávaly ze samých malých částek a byly rozkouskovány. Tohoto způsobu se užívá při sazbě (nikoliv při rytí) not dosud. Noty pro fioritury chorální (quilisma, oriscus a j.) v tisku nepřicházejí.
r) Molitor, Die nachtridentinische Choralreform. Riemann, Notenschrift und Notendruck. Molitor, Deutsche Choralwiegendrucke. Riemann, Handbuch der Musikgeschichte I.