40

Doba reformační stol. XV. a XVI. text liturgických zpěvů chorálních překládá do češtiny, bohatou melismatiku chorálních melodií článkuje ve zpěvy syllabické, každé notě původního jubilu podkládajíc po slabice textové. Melismatický chorál dovedl přednášeti pouze sbor kněží nebo kleriků, ve zpěvu umělém náležitě vycvičených. Syllabický chorál stal se však přístupným i širším vrstvám lidovým, čímž se popularisoval, ale také někdy ztrácel na své umělosti.
Syllabický chorál byl psán notou kosočtvercovou, jak dosvědčují česká u t r a k v i s t i c k á r o r a m i n a ze XVI. století. Chorální kostra rorátních zpěvů, jak jejich redakce dokonána byla v XVI. stol., jest psána notou chorální. Kantileny, vložené do chorální kostry, mají notaci mensurální.
Ukázku chorální notace kosočtvercové chorálu s yl l a b'i c k é h o podává následující snímek z rorátní knihy, která byla pro kůr kostela královéhradeckého do-psána r. 1581,1) když purkmistrem města byl Martin Ceyp z Peclinowce.

Obraz 18. Faksimile roramin královéhradeckých, fol. 17b, 18a.
') Rukopis papírový o 283 listech 45 X 31 cm. jest vázán ve svinské kůži se sponami, na nichž jest vyryt rok 1580. Patří nyní farnímu kostelu v N o v é m Hradci Králové. Není sice tak nádherný jako pergamenový rorátník v museu královéhradeckém, jejž pořádal skladatel Jiří Rychnovský a maloval malíř Radouš, ale pro poznání struktury rorátů XVI. stol. jest velkého významu, poněvadž obsahuje vedle částí odjinud známých (Introit, Kyrie, Graduale s Alleluja, Prosa, Patrem) také Sanct-,is, Benedictus a Agnus, čili podává ucelený obraz českých rorátních zpěvů. Pokud se znaly rorátní zpěvy pouze do »Patrem«, zdála se býti oprávněnou domněnka, že rorátní zpěvy zpívali t. zv. čeští literáti při mši »katechumenů«, a že při mši věřících od offertoria »figurální literáti« přednášeli zpěvy v liturgické latině. Názor ten padl, co rorátník z Nového Hradce Králové poukázal na c e 1 é officium č e s k é, jež zpíváno bylo při bohoslužbě u t r a k v i s t i c k é, proti katolické dosti pozměněné.