Příloha k CYRILLUII čís. 4. 1910.
ANTE BENEDICTIONEM CUM SS. SACRAMENTO
IN OSTENSORIO
impertiendam absoluto hymno, »Pange lingua«, »Tantum ergo« et »Genitori«, qui a choro sive populo cantatur, sacerdos genuflexus in infimo altaris gradu dicit cantando :
V. Panem de coelo praestitísti	e -19. R. Omne delectaméntum in se ha - - - - bén-tem.

Tempore paschali et per octavam Ss. Corporis Christi :
Panem de coelo praestitísti eis alle - - lú - ia. Px. Omne delectaméntum in se babéntem alle - lú - ia.
Dein surgens iunctis manibus dicit OREMUS (cum inclinatione capitis) : 0 - ré-mus. De - na, qui no-bis su~bb Sa-cra-mén-to mi- rá- bi - li pas-si - ó - nis tu - ae me= mó - rI= am re - li - quí-sti : trí- bu - e, quaé-su-mus, i - ta nos Cór - po- ris et Sán-gui- nis tu - i sa-cra my- sté - ri - a v e - ne - rá - ri,
nt re-dem-pti - ó- nis tu -ae fruc-tam in no-bis iú - gi-ter sen - ti - á - mus. Qui vi - vis et re - gnas in saé - cu - la sae - cu - ló - rum. U. A-men.

Genuflectens accipit velum albi coloris, ascendit ad Altare, et benedicit populo cum Sanctissimo nihil dicens.

Poznámka. a) Když kněz vystaví nejsv. svátost oltářní v m o n s t r a n c i, sbor zazpívá první sloku hymnu »Pange lingua v jazyku latinském. Má-li se konati před vystavenou velebnou svátostí pobožnost s lidem, začne se po této sloce »Pange lingua« a může býti v řeči mateřské (S. R. C. 27. 2. 1882). K pobožnosti v řeči mateřské se volí zpěv nebo modlitba schválených litanií. Po té zpívá sbor pěvecký »Tantum ergo« a »Genitori« latinsky. (S. R. C. 3. 8. 1839).
Nekoná-li se před vystavenou velebnou svátostí v o s t e n s o r i u žádné pobož‑
nosti, zpívá sborbezprostředně za sebou »Pange lingua«, »Tantum ergo« a »Genitori«.
b) Po tiché mši sv. následují z nařízení sv. Otce obvyklé modlitby (Třikrát
»Zdrávas Maria«, »Zdrávas Královno«, dvě orace, »nejsv. Srdce )...« pak je výstava
velebné svátosti v c i b o r i u, píseň lidu, »Panem de coelo« »Oremus. Deus, qui ...«