XXXIII.	CYRILL	159

12.	Z převeliké své milosti podstoupil ouzkosti, mnohé útrpnosti,
aby nesl za hříšné pokutu strasti.

13.	Protož my zde na zemi vzdejmež chválu jemu se všemi anděli,
jejž bez přestání chválí radostně v nebi

14.	Diekujíc mu po vše časy, žief ráčil sprostiti nás z nepřátelské moci, abychom mu sloužili
ve dne i v noci.

12.Z přeweliké f wé milojti podjtaupil vzkofti,
mnohé vtrpnosti,
aby nejí za hříf jné
pokutu f traf ti.

13.	A protož my zd , na zemi wzdáweymež mu chwálu ie wjjemi Anděly,
geyž bez přestání chválí radostně v Nebi.

14.	Děkugíc geho milojti, žef ráčyl zprostiti
z nepřátelské moct', abychom mu jlaužili we dne y w nocy.

S l o k 14 s d r u h ý m typem nápěvu kromě kancionálu Samotulského a Táborského mají i pozdější vydání kancionálu úpravy Blahoslavovy, na př.
a)	Českobratrský kancionál »Píjně Duchowny EwangeIijtjké opět znowu přehlédnuté, zpravené a shromážděné z r. 1576« (Univ. k. 54 A 33, str. 75) s notací černou mensurální a melodií touž, jako je na př. v Kancionálu bratří starších. (Museum 27 A 18.)
Českobratrský kanc »Písně Duchowny Ewangelijtjké z r 1581,< s titulem »No-bis sit natus hodie,« notací bílou mens. str. 63. (54 A 71.) ')
Ceskobratrský kanc• »Písně Duchowny Ewangelijtjké z r. 1594.« s titulem »Nobis est natus hodie« a bílou mens. notací (Univ k. 54 B 47 str. 51.);
českobratrský kanc. -Píjně Duchowny Ewangeliltjké« z r. 1598, str. 59 s titulkem »Nobis est natus hodie«, s notací mens. bílou a starou rukopisnou poznámkou: NB Lukáš Starý. (Univ. k. 54 c 5.)
V pozdějších vydáních kancionálů úpravy Blahoslavovy má píseň »Nastal nám« ne patrné změny. Na př. v III. vydání z r. 1576 při sloce 13• v 2. verši jest: v z d e j m e ž j em u c h v á l u proti Samotulskému znění: »v z d á v e j m e ž mu chválu,< a proti Táborskému zápisu »vzdejmež c h v á l u jemu«. Kanc. z r. 1576 má ve 14. sloce »ne-přátelské moci, bychom jemu sloužili«, kanc. Šamotulský a Táborský: z ne-p ř á t e 1 s k é m o c i, a b y c h o m m u s 1 o u ž i 1 i. Zajímavou jest první strofa, přihlížíme-li ke vložce »jest« do prvého verše. Kancionály úpravy Blahoslavovy dúsledně rozšířjly prvý verš o slovo »j e s t . Písař Stanislav Kantor v Táborském kancionále slovo j e s t vynechal. Dle toho ovšem se také mění počátek melodie.
®®	®®
LITERATURA.
Dr. Adolf C h y b i ň s k i, Materialy do dziejGNv krúl. kapeli ItorantystúN~-na WaNvelu
Cást 1 : od r. 1540—1624; 1910 Fl•iedlein v I, rakově- Vedle Dra. Surzýnského nejlepší znatel mensurální hudby polské píše o sboru rorantystuv, jež tundoval král Sigmund r. 1548, a o jich pěveckém programu při bohoslužbách. Seznamuje Chybiňski čtenáře s neznámými dosud jmény polských skladatelu vícehlasé mensurální hudby stol. XVI.
P. J o h n e r, Neue Seltnle des Choralgesauges, II. rozšířené vydání, 1911. Pustet, Rezno, 2 M 65 f.
Chorál vatikánský nalezl v Johnerovi nejlepšího interpreta, který prvým vydáním pral<ticky zasáhl do rozšíření jelio znalosti. Vítáme tím spíše 1<nihy jeho vydání nové a rozšířené.
Yaléograpltie irlusieale, Les principaux Manuscrits de chant Grégorien, Ambrosien, Mozarabe, Gallican, vyšel 88. sešit a obsahuje faksimilia introitu »In medio« a príslušné výklady. (Paris VIe. Picard fils & Cie, Rue Bonaparte 82). Výtečné toto dílo vydávají benediktini solesmenští.
t) Na universitním expl. (54 A 71) jest napsána ke staré jesuitské ]tatalogisaci zajímavá poznámka Haereticii tolerabilis«, dle níž i tehdejší správcové a zakladatelé universitní knihovny přijali Č e s k o-b r a t r s k ý kancionál jako » přípustnou 1 v katolických kostelích.