154	CYRILL	XXXVI.

mohou nebo mají býti jiné než modlitby odrostlých, ač s tímto míněním nikterak nesouhlasíme; děti totiž mají býti vyučovány tomu, čeho budou potřebovati a užívati v pozdějších letech. S dětmi milerádi modlitby ke mši sv. říkati budou odrostlí a tím způsobem snadněji docílíme žádoucí jednoty bohoslužeb i se strany věřících, nejen ve vlastním farním chrámě, nýbrž i ve všech kostelích milé naší diecese; jest si totiž přáti, aby věřící, když jdou do jiného kostela, v něm slyšeli tytéž modlitby a tytéž zpěvy, kterých se užívá doma a aby bez obtíže připojiti se mohli k cizím farníkům ve zpěvu i modlitbě. Nepochybujeme, že ten způsob účastenství na mši sv. ke zbožnosti povzbudí jak n-,ládež tak dospělé a že přinese užitek žádoucí. Nechceme však říci, že by způsob ten měl býti zaveden jedním rázem; stačí, aby se tak stalo po něčem a na př. začalo se s modlitbami předepsanými k pozdvihování. Nechceme také říci, že by způsobu toho mělo se užívati vždy a při každé mši svaté; vždyf sv. Otec Lev XIII. nařídil pro měsíc říjen, abychom se modlili sv. růženec mezi mší sv., což jest důkazem, že tajemství sv. růžence úpině jsou shodna a způsobilá, aby mysli přítomných povzne..flny byly k tajemství nejsvětější oběti. Budiž tedy od dětí školních mezi mší sv. říkán sv. růženec také mimo říjen -- a s p o ň j e d n o u v t ý d n u. Ovšem se postará katecheta, aby žáci sv. růženec dobře znali, jemu rozuměli a správně ve sboru střídavě jej říkali, při čemž nezdá se nám hodným doporučení, aby jen jeden žák nebo věřící při říkání byl prvním sborem. —r.
Přehled Křížkovského oslav na Moravě a ve Slezsku.
K. E[CHLER.
1
=ětadvacáté výročí úmrtí Pavla (Karla) Křížkovského zavdalo podnět k okázalým jeho oslavám. Byltě zakladatelem české hudby na podkladě písně lidové, reformátorem hudby církevní a výtečným skladatelem.
Hlavní oslavy Křížkovského podjal se Filharmonický spolek »Beseda brněnská«, jejímž byl spoluzakladatelem a prvním sbormistrem. Slavnost tu spojila Beseda s 50letým jubileem svého trvání. V provolání v březnu k české veřejnosti vydaném určuje ohledně Křížkovského na sobotu před svatodušními svátky koncert z jeho skladeb, které by za-pěly spolky se přihlásivší; na neděli odhalení pamětní desky na budově starobrněnského kláštera. Při tom ustanoven program: »Věno« od Smetany, slavnostní řeč, odhalení desky a »Svůj k svému!« od Bendla
Na slavnosti očekáván byi veliký nával jak zpěváků tak obecenstva. Koncert provedly »Slavoj« z Karlína (14 členů), Lumír- z Vídně (43), »Orlice« z Prostějova (60), »Svatopluk« z Brna, »Vlastimila« z Prostějova (50), »Zerotín« z Olomouce (45) a »Beseda brněnská«. Spolky zpívaly jednotlivě různé sbory Křížkovského a na konec sbor »Příchod sv. Cyrilla o Methoděje na Moravu« společně s průvodem dechových nástrojů, při čemž spoluúčinkovali také členové spolků, kteří přišli jako deputace. Koncert se vydařil velmi dobře.
Bohužel nezpívalo naše nejpřednější »Pěvecké sdružení učitelů moravských«, ač má na svém repertoiru nejcennější skladby Křížkovského. Proč ? Bylo vyzváno od Be-sedy brněnské, aby se neúčastnilo, aby prý nezastínilo svým výkonem spolky ostatní ! Nápadu toho nelze schváliti; nejednalo se o soutěž spolků, nýbrž o oslavu Křížkovského a k té mělo se použiti prostředků nejlepších.
Čechy byly zastoupeny velmi slabě. Jediný spolek »Slavoj« z Karlína poslal 14 pěvců — Praha nic, ostatní Cechy nic! Bylo na to trpce poukazováno. Mnoho se napřed psalo — a pak nic se nevykonalo! — Morava však nebude stejným loktem splácet.
Zajímavé bylo, že zpíván byl sbor »Odvedeného prosba« ve zpracování původním i pozdějším, což umožnilo sledovati rozvoj tvorby Křížkovského, jenž jak známo i jiné sbory své od roku 1860 počínaje přepracoval.
K odhalení pamětní desky na klášteře vyšel od Besedního domu mohutný průvod. Deska, umělecké dílo sochaře Spaniela z Paříže, slaví Křížkovského jako tvůrce »Utonulé«, kterýž sbor složil p r v n í na podstatě písně lidové již r. 1848, slaví jej tedy jako zakladatele české hudby na základu písně lidové. Španiel znázornil »Utonulou« jako dívku vrhající se do Dunaje; lépe ovšem by se nám zamlouvala dívka — jako mrtvola