XXXVI	CYRILE	147

jsou správné mensury a zhotoveny jsou z onoho materiálu, jak jest v rozpočtu uveden. Rejstříky Principál 8' a Gamba 8' jsou velmi případně intonovány a v zaokrouhleném plénu varhan -- které jest prostoře chrámu zcela přiměřeno — velmi dobře se uplatňují. Pečlivě vypracované měchy dávají do-statek vzduchu. Varhanám těmto nechybí ani rychlé rejstříkování usnadňujících spojek a kolektivů, které jsou příhodně v hracím stole umístěny. Skříň varhan dle zvláštního nákresu slohově s výzdobou kostela pracovaného, jest velmi dobře provedena a platně ku ozdobě kostela slouží. Jelikož veškeré práce jsou pečlivě a z dobré hmoty provedeny, jest cena stroje tohoto velmi nízká a možno výplatu peněz doporučiti. F. Bajar, farář; Ant. Hromádka, c. k. professor hudby, ředitel kúru na dómě v Brně a diecésní revisor varhan; Čeněk Doležal, učitel.

v
CINNOST CYRILLSKA
REPERTOIR V ROŽNOVĚ. Svatý t ý-d e n: na Květnou neděli a Veliký pátek pa-šije od Ilešvery. Ostatní, ve čtvrtek, v pátek a v sobotu většinou chorálně. V z k ř í š e n í: L. Šašina: Regina coeli a Te Deum; Drahlovský: Pange lingua. Vše s průvodem žesfových nástrojú. H o d B o ž í: Fibich: Missa brevis; Drahlovský: Pange lingua. Obé s pruvodem orchestru. Strébl: Haec dies (á capella) ; Gruber: Terra tremuit (s průvodem varhan). P o n dělí: E. Ambos: Před oltářem Tvým; L. Sašina: Pange lingua. S v a t ý D u c h : Picka: Missa brevis; Reiman : Veni Sancte Spiritus; L. Šašina: Confirma hoc; Drahlovský: Pange lingua. B o ž í T ě 1 o: Fibich: Missa brevis; Reiman: Lauda Sion; Horník: Oculi omnium. Gruber: Pange lingua. Při oItářích motetta od Drahlovského V roce 1909. Ríhovský: Missa dominicalis. SchSpf: Missa in B. Šašina: Mše pastýřská (s prúvodem orchestru). Horák-Stecker: Missa pastoralis. Stecker: Koledy. Drahlovský: Pastorelly. Jeremiáš : Vánoční zpěv pastýřú. Douša : Asperges me. G r u b e r: Vidi aquam. Cvičí se: L. Šašina: Mše ku cti sv. Patronú českých. Stehle: Missa Salve Regina. Fr. Hamma Pange lingua.
L. Šašina. řed. kúru.
DOPISY.
DOBRÁ MYŠLENKA. (Z d o p i s u ř e d i-t e I e kůru.) Nebylo by možno pořádati vik ariátní kursy chorálové nebo liturgické, jako se na př. pořádají kursy včelařské, ovocnické atd. po okresích ? Když zemědělská rada věnuje ohromné sumy na pořádání kursu takových, ne-mohla by také vrchní instituce církevní v tom ohledu zakročiti ? Takový kurs — af jednodenní, at 3—5 denní, (kde by účastníci ovšem dostali podporu za účelem >-cestovného,< nebo »stravného<_ jako při okr. konferencích neb kursech jiných), ukázal by venkovským varhaníkum krásu zpěvu, liturgicky správného, ale i snadnost, s níž při trochu dobré vule, s malou námahou, docílí se výsledků krásných. Námitky =u nás to nejde >ne-máme zpěváku«, ,vyhnali bychom tím lid z kostela« atd. dle mých zkušeností jsou pouze omluvou — jakýmsi ospravedlňováním vlastní nechuti a vlastní pohodlnosti přemnohých. Mnozí pak ani neznají mtroitus, communio atd., natož pak chorál. Rozumí se, že jsou toto pouhé myšlenky, jichž provedení by musilo býti napřed dukladně pro-

myšleno, a sice nejen u zeleného stolu, ale od praktiků a lidí, poměru venkovských dobře znalých — nejlépe učitelu, kteří chorál znají a zpívají; Byl jsem také řídícím učitelem, měl vždy dobrou snahu, a pracoval jsem — dle vlastního domnění
správně v kostele, ač při zpívaných se jen česká píseň zpívala; myslil jsem, že to ani jinak být nem 12e; i když jsem přišel do X , neměl jsem o chorálu a částkách pohyblivých ani tušení, a teprve za několik let, seznámiv se s J. M. nejd, panem opatem Albanem, poznal jsem krásy chorálu a povinnosti ředitele kůru ! A takových je i dnes ještě mnoho!
Z KELLNERSVILLE, WIS. 31. srpna 1910. Velice se mně líbila zpráva o ř á d n é, konečně přece po nesmírně dlouhé době uveřejněné rozumné, n á b o ž n é pobožnosti : Křížové cesty. Co to bylo za modlení a teprve zpívání při těch »lidových« křížových cestách. K n ě z se má modlit křížovou cestu s lidem, ne prostý, načisto nevědomý kre,& nebo švec, neb ještě hloupější kostelník, kteří sotva rozumějí tomu, co čtou, a ani před tím největším ne-smyslem, který čtou neb zpívají, se nezastaví, protože ani nevědí, co to je nesmysl! Kterak možno ne-zastydět se hluboce, že něco takového v národu křesfanském, vzdělaném jest možného? Kněz jest ve svém s v ě d o m í před P. Bohem zavázán starati se i o lidové pobožnosti i o chrámový l i d o v ý zpěv! Však lépe p r a c o v a t i, nežli srdcelomně naříkati. Kdyby naříkání a jeremiády pomohly — kde pak bychom už byli! Pracovat — pomáhat, kde pomoci nesmírně třeba! -- Zde v Americe se modlí kněz křížovou cestu v kostele s lidem sám a jen tam, kam kněz nemůže dojít, modlí se laik. Já tu pobožnost se modlím s lidem v postě 3kráte týdně. V Cechách neměli dosud jiného nápěvu k písni ku štacím než toho necírkevního tanečního menuetu dle nápěvu :Již jsem dost pracoval, písně to s nesmírně urážlivě nejapnou poesií. — V kancionálu svatojanském na místo »Již jsem dost pracoval« jest krásná píseň: =Kristus do zahrady«, já vzal za text písní ku čtrnácti zastavením překlad Preces stationum crucis« od Fr. Witta a složil jsem k němu jednoduchou melodii harmonisovanou pro 3 hlasy. Posílám Vám opis. Míním, že pro svou jednoduchou a snadnou skladbu a zbožnou melodii ten nápěv i pro ty nejchudší kostelní sbory se hodí, i k jednohlasému zpěvu lidovému. Mám ještě 2 jiné písně a nápěvy ku křížové cestě; posílám ten nejsnazší. `) Ještě jednou opakuji svou radost nad tou novou křížovou cestou. Vše dobré od Pána Boha přeje Váš
Rev. V. Cipín.
.) Bude uveřejněn.
KOMUS.
Obsadí se

místo ředitele kůru
a spolu varhaníka
při děkanském chrámu Páně v Chocnii od I. ledna. 1911. Roční služné mimo štolu obnáší 709 K. Zádosti opatřené vysvědčeními zpusobilosti zadány buďtež do 20, listopadu t. r. podepsanému patronátnímu úřadu, kde
I v bližší podmínky nahlédnouti lze.
Knížete Kinského patronátní úřad v Chocni
dne 26. října 1910.
L—	-4