136	CYRILL	XXXVI.

Touto svou zkušeností končím dokládaje: Chor má provozovati vždy věci cenné a ne takové jen, které se »lidu« líbí, ostatně každý se na ten »lid« vymlouvá, ale ani se na to nezeptal; jen cennými a arci dobře provedenými skladbami vytříbí se vkus lidu a zvedne se jeho umělecká úroveň.	los. Bidlo.

®	®®
Direktář.
A DVENTNÍ NEDĚLE I. je letos 27. prosince. O každé ze čtyř neděl adventních
o velké mši sv. jsou vlastní proměnlivé části. Neděle I.: Intr. »Ad te ievavi«,
grad. »Universi«, offt. »Ad te Domine«, com. »Dominus dabit«. N e d ě l e II.: Intr. » Popuhis Sion«, grad. »Ex Sion«, offt. »Deus tuus com. » Jerusalem«. Neděle III.: Intr. »Gaudete in Domino«, grad. »Qui sedes«, offt. »Benedixisti«, com. »Dicite pusilamines«. Neděle IV.: Intr. >Rorate coeli«, grad. »Prope est Dominus«, offt. >Ave Maria«, com. »Ecce virgo«.
Při každé nedělní mši sv. »dle direktáře« obětované jest c red o, Benedicamus in Dominicís Adventus et Quadragesimae«. G1 o r i a není; kněz má kasuli barvy fialové.
Je-li r a n n í mše sv. z p í v a n o u o adventních nedělích, jest v Čechách o ní formulář v o t i v y mariánské »Rorate coeli« dle zvláštních dovolení ze 17. listopadu 1864. Tu má ředitel kúru snadnou práci, poněvadž si nacvičí pouze jedny proměnlivé částky na celý advent, t. j. Intr. »Rorate coeli«, grad. »Tollite portas«, alleluja .
V. »Ave Maria — mulieribus, Alleluja, offt. »Ave Maria — ventris tui«, com. »Ecce vírgo«. Jest G l o r i a, c r e d o, i t e mariánské. Jest předem smluviti se s knězem, zdaž bude obětovati mši sv. votivní »Rorate« či dle direktáře.
Dne 8. prosince, o Neposkvrněném Početí P. M. jest Intr. »Gaudens gaudebo Brad. »Benedicta es tu«, offt. »Ave Maria	.. in mulieribus«. »Aleluja«. Com. Glori‑
osa dieta sunt «
Na Boží Hod při velké intr. »Puer natus«, grad. »Viderunt omnes« s alleluja, offt. »Tui sunt coeli«, com. »Viderunt omnes fines terrae«. Na sv. Stěpána intr. »Etenim sederunt«, grad. »Sederunt principes«, offt. »Elegerunt«, com. »Video coelos«.

E.E
Dopisy mladého a starého ředitele kůru.
(Pokračování.)
V. Jak provádí se církevní hudba ještě leckde i v krajských městech.

O
 prázdninách octl jsem se na několik dní v M., kolébce cyrillského hnutí v jedné diecesi. Byl jsem tam právě v dobu kol 18. srpna, i byl jsem zvědav, kterak oslaví v kostele jubileum 80. narozenin Jeho Veličenstva. Těšil jsem se na nějakou »Missa Papae marcelli«. Bvl jsem sklamán.
Na náměstí, tu a tami v ulicích prapory české i rakouské, pino uniforem úřednických, professorských ... Kapelly přiváděly ke kostelu ostrostřelce a veterány, dámy pinily v kostele lavice uniformami nezapiněné — na kůru ladění houslí.
Zvonek u sakristie dal znamení. S kůru valil se příval tónů varhanových. Hřmělo to a zase šelestilo. Varhaník dokázal, že umí ovládati ten královský nástroj — ale co hrál, to bylo sice slavné, effektní, chcete-li skvělé — jenže nikoli kostelní. Bez introitu začalo kyrie. Skladba umělecky, t. j. hudebně piná effektů musikantských, dobře podaných, ale zpěv to zatlačovalo. Byla to muzika, ale ne sacra. Kdyby tu práci věnovali pravé církevní hudbě recte zpěvu, co by dokázali krásného! Byla by vzorem. Netřeba vyhoditi muzikanty, jsou dobří a mají dle všeho do toho chut, ale třeba jim dáti party i v ohledu liturgickém bezvadné a vpraviti je v pravý poměr ku sboru pěveckému. Ten jest přece nesporně v kostele přednějším. - Graduále -- po církevním textu na ten den předepsaném ani potuchy, nějaké latinské zvuky, jako modlitba za císaře se v tom ozývaly. Gloria a Credo mělo text téměř celý, jen tu a tam muzikant zase tlačil zpěváka do pozadí a ozývalo se leckde menuettové tempo příliš vyzývavě. Offertorium vokální. Zpěváci ukázali, že mají ještě reminiscence na doby, kdy tu působili reformátoři