126	CYRILL	XXXVI.

Kdo zná, co to znamená, spartovati staré mensurální skladby XV. a XVI. věku, tedy nevyjde z údivu, když studuje dílo Haberlovo, jež modernímu světu ukázalo Palestrinu v pravém lesku a světle. Nebýti Haberla, neznali bychom Palestriny• Kromě souborného vydání skladeb Palestrinových pracoval na vydání děl O r 1 a n d a d i L a s s o, leč tu nedočkal se koruny své úmorné práce (Magnum opus musicum).
Haberlovi přináleží i zásluha, že upozornil na t. zv. »T r i e n t e r- C o d i c e s«, jež péčí prof. dra. Adlera ve Vídni zakoupilo Rakousko a po částech je vydává v »Denkmáler der Tonkunst in Osterreich«. Kodexy tridentské jsou pro poznání mistrů klassické polyfonie nepřeberným a nesmírným pokladem. Že je získalo naše ministerstvo kultu, působilo objeviteli jejich nikoliv příjemnou vzpomínku ...
Jako předseda Cecilského spolku redigoval » F l i e g e n d e 131á t t e r«. Jeho redakcí vycházela i po smrti W ittově » M u s i c a s a c r a« ; též redigoval ~ K i r c h e n m u s i k a-1 i s c h e s J a h r b u c h« (dříve pod jménem Cácilien-Kalender), jež před třemi lety předal dru. Weinmannovi.
Seznam jeho literárních příspěvků do různých publikací jest nepřehledný. Vše co psal, bylo zcela nové. Jen připomínám: Bausteine zur Musikgeschichte. Wilhelm Dufay, Die rSmische schola cantorum. Die pápstlichen Kapellsánger bis zur Mitte des XVI. Jahrhunderts. Bibliographischer und thematischer Musikkatalog des pápstlichen Kapellarchivs im Vatikan (1888). Frescobaldi: »Orgelwerke«. Bertalotti, »SolfeggienA, jež nelze dosti doporučiti kostelním pěvcům jako nezbytně nutnou přípravu ke zpěvu klassické polyfonie.
Dr. Haberl i v pozdním svém věku sledoval živě veškeré novinky na vědeckém a komposičním poli církevní hudby. Vše ho zajímalo. Nemalý rozruch na něi působily spisy badatelů v klassické polyfonii; zejména o nové adepty ve skladbě měl péči. Velmi si vážil našeho českého skladatele S y c h r u a přál si ho osobně poznati při sjezdu v Pasově. Pravil o něm k podepsanému: »Před Sychrou veškeren respekt! K takovému skladateli můžete si gratulovati.« Že vážil si i skladeb D o u š o v ý c h, vidno z přijetí jejich do seznamu cecilského.
Jako č l o v ě k byl i při své úžasné činnosti do krajnosti ochotným a obětavým. na národní příslušnost nedbal. Ve všem vedle přísné kritiky bylo v něm viděti, jak i začátečníky v práci vědecké podporuje a jde jim na ruku. Podepsaný vděčí se mu za laskavé pohostinství, přátelské rady a za to, že beze všeho otevřel své poklady archivní a je bez výhrady dal ke studiu i k disposici.
Veřejnost oceňovala vědecký význam dra. Haberla a častěji své uznání dala na jevo vyznamenávajíc jeho osobu. Papežem byl připočten ke kapitule kanovníků v Palestrině a nedávno ozdoben hávem papežského preláta. Universita ve Wiirzburku jmenovala jej čestným doktorem a rozličné vědecké společnosti svým členem.
Dr. Haberl přistavěl veliký kus na budově církevně-hudební vědy a zůstane navždy jedním z největších repraesentantů reformy budební ve střední Evropě.	D. O.
Requiescat anima pia !
Dopisy mladého a starého ředitele kůru.
(Pokračování.)

IV. Ach, ty smutné melodie a ta latina!
Otcovskj,'příteli !
deme trochu ku předu. Jednotu, či vlastně jen jednotku jsme založili. Literátský sbor
J
 zůstal sice v celku, jak byl, ale připojil se jako odbor k Jednotě. Činných členu máme celkem dosti, ač většinou teprve se cvičí, přispívajících máme několik, zakládajícími jen oba důstojné pány. Učitelstvo se nepřipojilo vůbec, ač jako ochotníci přece někdy jdou si někteří zazpívat. Kéž by také na zkoušky chodili! Je tomu několik dní, co jsem měl s nimi a jich přáteli debattu. Prý tyhle melodie nově zaváděné jsou truchlivé a cizí duchu modernímu vůbec a českému zvláště, — a ta latina nám jen ubíjí českého ducha i tam, kde kněží-buditelé udržovali český jazyk i tehdy, kdy jej vyhazovali ze škol, úřadů i zámků. Mluv jak mluv! Zde mají dva body, kterýmiž agitují vydatně i mezi lidmi jinak zbožnými a dobře smýšlejícími. Jak tomu čeliti? Jak udržovati pěvce při chuti a buditi v nich lásku a porozumění pro krásu církevního zpěvu nejen českého, ale i latinského?