XXXVI.	a`ZRILL	93

Přijď, královno světla, přijd však s ozbrojenou mocí, nebof krutý bude boj, na život a na smrt! len slyš ty hrozivé zpěvy svého temného odpúrce! Ještě cítí dosti síly, aby tě se svojí družinou potřel. VždyY zdáš se tak slaboučkou, a družina tvá? Zdaž možno vl-řiti smyslem? Tak mocná!
Thema »družiny královny světla<. Tak mocná!
	Rohy	^ ^	-	s_ g~_'^ B	s	LL
-r-I---~--~‑		
	-	O	R -~- +—	~~	w	r	r	r i	I	d - R-r- -'~---r- - -~‑		
	J	" I L/I	/	I	i	~....~			

accel. a trest. Duchové noční, jen podporujte svými zpěvy zoufalou bolestí sklíčeného knížete, věštícího svůj brzký
pád. Padněte konečně na svou tvář a doznejte, že musíte ustoupiti. Vždyf královna světla ve své velebnosti vás vyzývá, abyste upustili od bláhového boje. Slunci musíte ustoupiti. Vy váháte? Ba, ty kníže, ještě vzdorovitě vypínáš svou hrud? Nuže, přichvátejte družky světla! Královna velí: »Ohněm a září zalejte daleké hrady! Ze světla a zlata upředte planoucí červánky!<
Družina poslouchá, ze všech stran proudí prameny záře, jíž vévodí královna světla. Kníže tmy hledá se svou družinou útulku v hlubokých údolích. Marně! I tam ho dosahují paprsky a usmrcují. V nebeské zpěvy královny světla se mísí příšerný zpěv knížete tmy, jenž více se podobá již jen chrapotu umírajícího.
Královno světla, tvé vítězství jest dokonalé. Svým božským světlem jsi napojila celé stvoření, jež ti ku cti pěje vítězný hymnus.

						
						
Východ slunce.
V jásavý hymnus zazní pozouny z dálky:
								
	C‑							
											
	Í									
	-•-~ G	40‑			7	i~	S					
					3	- K=r~r=---R-C- - w -w -C-R- r - r-- -~							
				~a	ř	I	I¢	r	r r	~•							
Malto lepro.										
				Slunce zvítězilo, nastal nám den.	O. L. Stanovshý.						
										
KN2kovského oslava v Srné.
Filharmonický spolek »Beseda Brněnská« spojila jubileum svého 50tiletého trvání s 25tým výročím úmrtí svého zakladatele a prvého sbormistra, P. Křížltovského. Oslava sestávala z koncertu konaného v předvečer vlastní stavnosti a_zasazení pamětní desky na klášteře starolřrněnském, kde Křížkovský žil a svoji životní pout dokonal. K této oslavě sjelo se mnoho pěvce z Cech, Moravy, Slezska, ano i z Vídně, aby vzdali hold nesmrtelné památce svého miláčka. Koncert sestával vesměs ze skladeb oslavencových. Není účelem těchto řádku kriticky jednotlivé účinkující spolky posuzovati, neb přijeli všichni jen z piety ke Křížlcovskému, a ne na pěvecké závody, jak v mnohých listech obecenstvo mylně bylo zpravováno. Tolik dlužno konstatovati, že zpíváno bylo s neobyčejným nadšením a výkony, pokud bylo lze, byly důstojny oslavy samé. Všechna čísla byla obecenstvem do posledního místa dvoranu vyplňujícím bouřlivě akklamována, zejména výkony prostějovské =,Orlice« a vídeňského »Lumíru>, který se zúčastnil nejčetnějším počtem jak dam tak pánu, a mohla by být jeho obětavost vzorem leckterému jinému zpěváckému spolku. Pražský Hlahol< v poslední chvíli své účastenství odřekl, a »Pěvecké sdružení učiťelw moravských- bylo vyzváno, aby koncertu se nezúčastnilo. Na programu koncertu bylo:
- Utonulá (Lumír z Vídně), Vesna, Zaloba a Odvedeného prosba (Slavoj z Karlína , Vesna (dámský pěv. spolek Vlastimila z Prostějova), Odvedeného, prosba (Žérotín z Olomouce), Dar za lásku (Orlice z Prostějova), Pastýř a poutníci (Svatopluk z Brna), Rozchodná (Beseda Brněnská). Program zakončen byl kantátou Sv. Cyrill a Mečhoděj, kterou provedli všichni přítomní pěvci společně.