XXXVI.	CYRILL	83

Neb kdy gsau rytírzy Pána Krysta s krzízem wyzdwihly Sukni geho rozdělyti kázaly,
Ale potom mezy nymi rozeprze wzessla, Některzí chtěgícz, aby k russení neprzissla, Uwrhnaucz meczýc, komu se dostane, Atf proto w swé zlosti wostane,
Neb gest tak Dawid prorokowa.l,
Yakž gest tento lid židowský wykonal, Raucho mé rozdělili gsau sobě,
Gimiž pak los chtě mítati o ně.
My pak Krzestiané pilně ssetrzme toho, Raucha cztností swatých a žiwota pobožného, Kráčzegícze cztnosti do cztnosti žiwi gsauce A blahoslaveného žiwota dosáhnaucze, Dossly z bohem wěčzného králowánij, Newýrnluwné radosti a požehnánij. 78.
ludas cum loculo.
Gidáss se zapomenuw na Pána swého, Smlúwu s židy wzal, aby gim zradil ho, Sebral rotu, rzekl podte spísse,
W zahradě nagdem Pána Gežijsse. Poslysste nynij lidé mile,
Czo se wám bude oznamowati této chwíle, Od pat noh až do wrchu hlawy
Nebylo na něm žádného zdrawij,
Ale vstal gest wsseczek zsynalý.
0 Beránku milostiwý
Pro twé Swaté newinné umučzenij
Dey nám učzastnau (!) býti twého slaveného wzkrzíssenij. i2.
Koruna.
Takowá gest byla Koruna y trest, Kteraužto Pán Krystus korunowán gest, Od zlých lidú bez milosti Wtlacžena byla až do kosti, Hogně krwe wytočzila,
Když do mosku proskočzila Ukrutně umdlela Sylného Dauffegme milosti geho, Že za tu Korunu przetěžkú
Dá nám po smrti Korunu Nebeskú.
Rzebrzík.
Hle takowý gest byl rzebrzík, po němž
P. Krystus
Weden gest od ffalessných wúdczúw, Kterak gest przeukrutně na něm trápen byl, Od Jozeffa s krzíže snat, do hrobu wložen
byl,
Kterýž gest byl obsazen strážnímij.
Tij spícze, zmesskaly geho z mrtwých wstánij.

Protož my krzestiané nenicžko nespěme, Ale z geho slaveného wzkrzíssení se radugme, Odwalýcze kámen twrdosti srdcze nassehc A zanechagícze hrzessení swého,
Kráčzely po hrzebíčzku Swatých cztností, Prziblýžily se do wéczné radosti. T79.
Kladiwo s hrzebíky.
Hle, yaké gest bylo kladiwo y hrzebíczy, Gímž to božij protiwníczy Przibígely rucze y nohy, Nad wsseczky strany welmi táhly.
Tak ho ukrutně roztáhly, Že se w něm žíly trhaly, Tlukaucze kladiwem geho kosti,
Giž dauffegme geho milosti,
Neb gest proto roztáhl rucze obě,
Aby nás wsseczky dnessní den przitáhl k sobě. io.

Sukně.
Yaká gest byla Sukně Spasytele milého, Kteráž mu wzata od lidu litého,
Neb když gsau Pána Gežijsse na krzížy
roztáhly, Tehdy gy Rytírzy mezy sebe wzaly.
Nebyla gest pak nikda zssíwaná,
Ale od spotku až do wrchu setkaná. Bylo gim gí lýto rozdělyti,
Umínily gsau o ní losy míti,
Tak aby se dostala czelá gednomu z nich, Aby se napinilo s písem proroczkých.*) Tam se nynij modlil,
Aby w geho pokussenij neupadly.
Wssak proto mnoho se nestrachugte, Gedno malyčzrcý se mnau potrwegte, láti przigdu k němu, geho polýbím
A tím spúsobem wám ho zradím,
Neb sem yá za to peníze wzal,
Abych ho w rucze wasse dal,
Giž wy se chopte tím rychlegi,
Wedaucze ho, kam wíte, oppatrněgi. Tehdy oni na Gežisse s hrotem przipadly, A przed Pila,a ho prziwedly.
Tu przess czelau noci odpočzinutí neměl, To wsse pro nás podstaupiti směl,
Tu gey bily w hlawu na twarz plygícze, Polyčzky dáwagícze, s ním se katowagícze, Od gednoho k druhému s ním se taulaly, A gako bláznu se posmíwaly,
Neb Gidáss wsseczko zrácze zrádně čzinil Bylo by lépe, by se nikda nenarodil. 3o.

*) Následující řádky tohoto odstavce náležejí do oddílu »Iudas cum loculo« za verš: »V zahradě najdeme Pána Ježíše«. Tamější pak pokračování „Poslyšte nyní lidé mile ...” patří nepochybně na počátek posledního odstavce ,Conclusio post armis". Z přepsání toho jest viděti, že verše tyto opisovány byly z lístkú s rukopisem o něco starším nežli jest tento z roku 1538.