82	CVRILL
v
Ceská skládání při průvodu na neděli !Květnou a Hod boží
velikonoční.
Podává CVRILL A. STRAKA, bibliothekář na Strahově.	(Dokončení.)

Michal s traubú
Stanau okolo sprawedliwého Saudcze, Bázní welikau se trzesaucze.
Hrzíssnij stanau yako slaupi,
Geden na druhého wočzy wylaupí.
Tu Pán Krystus obnowí swé rány,
Také otewrze swůg bok proklaný, Hrzíssneym k weliké žalostij,
Ale dobrým k weliké žádostij.
Tehdy, Saudcze sprawedliwý,
Učziní krátké brzij odsauzenij,
Zlým dij: odstupte ode mně zlorzečzenij
do ohně wěczného, Ale dobrým: podtež požehnaní do radosti
otcze mého, Tutf giž Nebesa nowá budau
A tak bude konec wsseho Saudu. 34.

Exordium ante armis.
Krzestiané wěrně se radugme, Wzkrzíssenij Páně pamatugme,
Nebo ten, kterýž byl welmi zmučzenij, Dnessní den gest slawně wzkrzíssenij. Taky gest moczně do pekla staupil,
Otcze Swaté, kteréž swau krwí wykaupil, Odtud wywedl a tam prziwedl ge,
Kdež sám moczně kráhtge,
Odkawadž má zase przigíti
A wsseczek Swět sauditij.
Pamatugícze na to milý Krzestiané.
ii tomu se dnij wzdyczky prziprawugme, Tak budem wzátczný geho wzkrzíssenij, Že on za to dá nám swé swaté požehnánij. 14.
Koráuhwičzka.
Pohledtež wssyczknij na toto Rytírzstwo, Krále Nebeského dworzstwo,
Kteréž z hrobu Gežijssowa wysslo
A Erby geho s sebau przineslo,
Abysste na ně pohleděly,
Pohledícze, gim se podiwily,
W swém srdczy to wsse rozgímaly
A na geho slavené wzkrzíssenij pamatowaly. Ya sem naprzed s korauhwičzkau wyssel, Zádagícz, aby mezy nás Pán Krystus przissel, Abychom se pod geho Korauhew dostali A z geho slawného wzkrzíssenij se rado‑
wali. iz.
Slaup.
Wizte lidé a znamenegte, Slaup s pláčzem ohledegte;

U kteréhož nebeský Pán
Ukrutně byl prziwázán
Rucze, nohy, y geho Swaté Tělo Mnozstwij krwawích ran w sobě mělo, Twárz krásná Pána Gežijsse
W kterúž žádá patrziti wsseczka nebeská rzísse, Byla smrdutými slynami zkydaná
A newýmluwně zsynalá.
Presme dnessní den nebeského Pána, Atf nám otewrzína gest nebeská brána, Atf pro swého milého Syna umučzenij
Dá nám dnessnij den swé Sté smilowánij.
Bičzík.
Hle takowí gest bičz s metlamij,
Gimž to ukrutnými ranamij,
Pána wssemohauczýho mrskaly,
Potom na geho swatau twárz patrzily, Neb tak bylo prorokowáno,
Že o geho raucho bude losowáno.
Protož krzestiane uměg na to pomyslyti, Kterak by se mohl gemu samému lýbiti, Gsa tak odín, aby mohl przigíti k milosti, Která gest nám zaslýbena u wěczném krá‑
lowstwí. 0.
Kalich.
Když se čzas Pána Krysta k utrpení blýžil, S učzedlníky swýmy wečzerzeti mínil, Aby zachowal a wypinil wečzerzi židowskú, Przi tom hned gest začzal wečzerzi krze‑
stianskú, Wzaw chléb, díky Bohu wzdáwal
A swým Tělem gey býti wyznáwal.
Též y do Kalicha wína nalyw, píti gim rozkázal,
A ten kssafft swé nesmírné smrti dokázal Rzka : gezte, píte y giným rozdáwegte A w gich spasenij gich počzissfugte.
Na památku mé Smrti budauczý newinné, Zdaly hrzíssník to swau pamět chtěby (!)
wzýti wěrně,
Geho drahého těla a krwe požíwagícze (!) Wo wsseczky hrzíchy se s ním umlauwage, Zůstal swých wssech nepravostí,
Hledal skrze hrzích straczené milosti. Užíwage toho wážně rzádem krzestianským, Byl ugisstěn po tomto žiwotě oním nebe‑
ským. T-8.
Kostky.
Tyto kostky na památku lidem se prziwodí, Gímž gsau los metaly o raucho božij,