XXXVI.	CYRILL	77

tivému dárci. V tomto čísle ukazuje P. Hartmann, jak dovede pracovati s velikým tělesem vokálním. Byf i zde často isme pozorovali sklon k homofonii, přece nelze mu upříti velikého účinku. Jako balvany řadí se k sobě noty hymnického motivu, odpozorovaného, jak myslíme, hymnologii církevní a ve své počáteční diatonice tím učinnejší. (C-dur C.)
Teprv prúběhem sboru rozvinuje se mnohohlas přerývaný vždy opět akkordickými úryvky. Krátká mezihra převádí i toninu Es-dur, v níž sbor ženský přednáší vroucí prosbu za smilování. Hlasy orchestrální smyčce a oboe obestírají prostou modlitbu svými vzdechy. [ v této části jeví se jakási měkká citovost, podporovaná častým užíváním čtverozvuku zmenšeného a měkkých barev orchestrálních. úsečná modulace i prvotní toninu přivádí k třetímu dílu obdobnému dílu prvému, ale rozvinutému v osmi-hlas a vvstupňovanému až k majestátnému závěru.
Díl druhý, počínající delší náladovou předehrou, je řekli bychom úsečnější v projevu a tím i účinnější. Jeho textové založení obdobno je dílu prvému. Číslo druhé odpovídá šestému, třetí sedmému a čtvrté osmému.
Páté číslo tvoří jakýsi úvod k Eucharistické večeři. Orchestrální úvod vzbuzuje svými barvami náladu duše hotovící se ke stolu Páně. Motivy, většinou rozložené prvky trojzvuku, dobře se k celku hodí a tvoří úvod k velebnému sboru mužskému, k němuž se ve středním díle druží solový alt.
Šesté číslo je samotný děj ustanovení Nejsv. Svátosti. Nad prodlevou basu začíná vážný úvod. Nejzajímavější jest rozhodně děj sám, kdy Kristus uveden svým motivem ve varhanách mluví slova zaslíbení, avšak vlastní slova proměnění »Totof jest tělo mé« jsou beze všeho pruvodu a dúmyslně tu skladatelem užito zpěvu z liturgie velikopáteční. »Ecce lignum crucis.«
Tímto prostředkem dosáhl skladatel znamenitého úspěchu a připravil i pudu účinnosti ženského sboru ozývajícího se shúry : „Ave corpus Christi natum.” Tento zpěv homofonní hymnus (F-dur) svojí vážnou srdečností, byt nebyl právě nejvíce vynikajícím pokud se invence týče, púsobt neobyčejně.
Rovněž dumyslné je opakování celého dílu při proměnění vína, při čemž posunuto vše o pul tónu výše. I závěr čísla zústává věren chorální melodii, užívá totiž skladatel chorálního nápěvu „Pange lingua” transponovaného na G a vystupňovaného bohatou orchestrální figurací.
Císlo sedmé je dvojzpěv (andantino 3/, B-dur), v němž kontrapunktické zpracování i celé založení upomíná nás na číslo třetí, že bylo by možno opa-kovati, co tam bylo řečeno
Závěrečný, široce založený sbor (Andante C g-mol ukazuje ve svém zpracování, co dovede i po této technické stránce skladatel, jenž i tu užívá cizích motivu, totiž starohebrejské melodie kol nidrei a velikonočního ,Alleluia". Celek vyvrcholen v jásavý hymnus závěrečný.
Poněvadž jsme se o skladateli, jeho zpusobu skladby i postavení v soudobé tvorbě hudební hned předem jasně vyjádřili, dostačí tu připomenouti, že i Hartmann dirigent odddaně se poddává svému dílu, vše u něho vychází z duše a je k tomu jen, aby dílo pusobilo na duši posluchače, vzbudilo v něm náladu, které text vyžaduje. A v tom je vlastně tajemství úspěchu Hartmannova.
Třikrát bylo oratorium opakováno a třikrát napinilo koncertní síň. Stálo by za úvahu, zda by pražské Cyrillské sbory, které přec vládnou tolika výborným materiálem neměly se spojiti ke každoročním velikým produkcím oratorním. Materiálu zajímavého v dílech moderních i starých je s dostatek na snadě.	—er.

ČINNOST CYRILLSKÁ.

Z VIDNE. O velikonocích byly v čelnějších chrámech zpívány tyto skladby: V o t i v n í c h r á m, v neděli v 10 h.: Missa sol. od Glicicha, Graduale Haec dies od Zangla, off. Terra tremuit od Filkelio. V pondělí v 10 hodin: Bibl, Missa in C, off. Filke, Angelus. — Farní chrám u sv. Michala: Fr. Krenn, Missa in Es, Mozart, Missa in C U s v. P e t r a: Mozart, Missa in B, Regina coeli od Schuberta, Terra tremuit od Eyblera. V pondělí mše do D. od pí. Benitzké, Dr. O. Bach, Haec dies, Filke, Angelus. — N a r. P. M.: Kirms, Missa solemnis, Grad. od Haydena, off. od Grubra — U s v. A 12 b ě t y: Kehldorfer, Missa sol., v pondělí H. Gottwald, Missa in a moll Gumpendorf: Dr. Faiet, Missa sol., v pondělí Mozartova mše do C. — L i c h t e n t a 1: Fr. Schubert, mše do F, v pondělí Mozart do B. — U P. M. V í t ě z n é: Brosig, Missa sol. in h moll. V pondělí: Kempter, Missa m D. --- D ó b 1 i n g: Beethoven, Missa m C, off. Alieluja od H~ndela. — U s v. F l o r i a n a: Hayden, Mše "/„ v pondělí Kempter, Missa in C. -- U p i a r i stu : Fr. Schubert, Missa sol. in Es, Reinberger, Missa in C. — U sv. A n t o n í n a v X. o k r.: C. M. Weber, Missa I., v pondělí, Horák, mše č. 9. — Dne 20. března t. r. oslavil hudební svět vídeňský velmi vkusně památku zesnulého starosty Dr. Luegra, svého velikého příznivce. C. a k. společnost přátel hudby postarala se o provedení Mozartova Requiem ve veliké.n liudebním sálu. Smuteční ozdoba sálu zvyšovala dojem dobře předneseného díla. Filharmonii a zpěváky řídil dvorní kapelník Schalk. Sola ochotně převzali členové dvorní opery, sl. E. Elizzová a H. Kittlová, páni Jiří Maikl a Jul. Betetto. Part varhanní byl svěřen dvornímu varhaníku prof. Rud. Dietrichovi. Produkce se zúčastnily nejpřednější kruhy vídeňské
ve smutečním úboru.	Ský.
CYRILLSKÁ JEDNOTA v Jicíně přednesla na Veliký pátek dne 25. března 1910 o 7. hod. večerní v děkanském chrámu Páně tyto skladby : 1. Adoramus te .. Píseň pro mužský sbor ze XVI. století (skladatel neznám). 2. G. Croce: a) Velum templi scissum est . ! ., b) Tenebrae factae sunt ..., pro smíšený sbor. 3. G. P. Palestrina: Improperia pro smíšený dvojsbor. 4. J. C. Sychra : a) Tristis est anima..., b) In monte Oliveti..., pro smíšený sbor. Vydáno v »Cyrillu« č. 2. 1910. S. F. Witt: al Ježíš mře..., b) Ten, před Nímž se chvějí světy..., pro soprán a alt. 6. K. Kammerlander : a) V těžkém sinutku na zemi ..., b) V záři rudé slunce plápolá ... Kantáta na Veliký pátek, pro 4 smíšené hlasy s pruvodem varhan
HUDBA CHRÁMOVÁ. Ve farním kostele sv. Havla v Praze-I. provedeny byly v neděli dne 27. března t. r. o 10. hod. dopol. při slavné mši sv. následující skladby: V. Říhovský Missa Loretta,. J. A. Starý: Graduale »Haec dies, a Offertorium »Terra tremuit , vše pro sola, sbor, orchestr a var-hany. Frant. Picka: »Pange lingua-. Introitus a Communio chorálně. Účinkující: celý sbor svatohavelský a orchestr smíchovských divadel. Dirigent Em. Starý.

FARNÍ JEDNOTA CYRILLSKÁ V POLEHRADICÍCH. Jako léta minulá, tak i v tomto roce bylo předním úkolem naším pěstovati hudbu chrámovou a dbáno přesně předpisu sv. katol. církve týkajících se zpěvu chrámového. Při slav. služ. Bo-