68	CYRILE	XXXV1.
K jubileu P. Pavla Křižkovskébo.
Dr. KAREL EICI-íLER.
„Spějme za 1epší1nii!”
oku 1820 dne 9. ledna se narodil v Holasovicích ve Slezsku a dne 8. května 1885 [Kv Brně zemřel veliký ten muž, obroditel národní hudby české na pod‑
kladě lidové písně areformátor církevní hudby vobou diecesích moravských. Slavíme tedy letos 90. výročí jeho narození a 25. jeho úmrtí.
Tyto řádky budtež věnovány působení jeho na poli hudby církevní!
Byv vysvěcen r. 1848 na kněze převzal, jsa řeholníkem augustiniánem na Starém Brně, řízení kůru kostela klášterního. ]ako skoro všichni lidé byli on dítkem své doby,. a ta jej vychovala v hudbě kostelní směrem josefinským, soustředoval však kolem sebe nejlepší síly brněnské, aby to, co poskytoval, bylo dobré, conejlepší. V záznamech, které vede o dílech provozovaných hned s počátku svého dirigentství, jsou tato jména skladatelů tehdy panujících: Mozart, Erber, Hummel, Michael Haydn, Wittásek, Lickel, Preindel, Fiihrer, Beethoven, Albrechtsberger, Eibler, Schnabel, Schiedermayer, Cherubini (korunovační mše A), Naumann, Diabelli atd.
Roku 1849 v tom pokračoval. Rád pak při zvláštních příležitostech provedl něco znamenitějšího. Tak na Veliký pátek dával večer o 6. hod. v kostele Neukommovo oratorium: »Uložení Krista do hrobu« za spolupůsobení devadesáti hudebníků. V záznamech také zapisoval, jak která skladba byla provedena a jakou má cenu a zvláště, je-li kostela důstolna.
V adventě a postě pěstovával hudbu vokální bez varhan a to se zálibou, ač jinak orchestr též měl rád. Když r. 1854 provedl mši od Orlanda di Lasso (11594) a seznal její ráz, obrátil se s pravým poznáním ke krásám hudby ryzího duchu církevního. Obdivuhodna a památná jsou slova, která napsal tehdy do svých protokolů :
»Dnes, na 2, neděli adventní, byla provozována jedna z prastarých skvostných mší Orlanda di Lasso, což může nazváno býti událostí v našem hudebním světě, jelikož ještě žádný jiný ředitel kůru se na to neodvážil a je skutečně věcí veliké odvahy, provozovati tak vážnou hudbu v době naší, tak mělké a ušlechtilému smyslu uměleckému odumřelé. Avšak co v pravdě dobré jest, vynutí si samo uznání. Páni zpěváci (ovšem elita) docházeli často ke zkouškám a vytrvali neúnavně při nich, ač byly namáhavé a dlouhé. Pro-vedení mělo skvělý účinek. Posluchačstvo nebylo četné, ale velmi vybrané. Všichni byli uneseni jak velikolepostí díla tak výborností přednesu. Co do nacvičení takových děl, musí je především řídící sám dopodrobna a důkladně prostudovat a řádně pochopit --pak — teprve po několika zkouškách — znaménka ku přednesu na ně napsat, aby slyšel, je-li jeho pochopení pravé. Při provozování dlužno co nejbedlivěji zachovávat znaménka — dýchání současné — uvolňování a urychlování na pravém místě — jasné a úsečné vyslovování textu — nasazování a odstavování před některými závěrkami. S radostí musím doznati, že všeho toho bylo při prvním provozování zcela dobře dbáno. Práce byla bohatě odměněna. — Politování hodným zjevem však bylo, že z tak zvaných vzdělaných hudebníků nikdo nebyl přítomen.«
Výsledky svých snah r. 1854 uskutečněných shrnul v následující charakteristická slova: »Tak Isme rok s mnohými hudebními útrapami a radostmi skončili a děkujeme Bohu za všechny milosti, jichž jsme v uplynulém roce stali se účastnými, z pina srdce. Seč byly naše síly, vynasnažili jsme se svědomitě, abychom vznešená tajemství katolické církve důstojně oslavovali dokonalým výběrem nejlepších skladeb novější formy. Ovšem nenalézá i nejčistší úmysl vždy patřičné podpory; často musí dobrá vůle bojovati proti předsudkům a nevědomosti. Hudební síly jsou roztržité, horlivost malá, vzdělání mnohých obmezené, výkony nedostatečné a vypínání příliš veliké, než aby produkce dosáhnouti mohly stupně dokonalosti a uspokojily i umělce vzdělaného. 'V pravdě dlužno ještě mnoho doháněti. My však (a to je čestné a chvalitebné) podržíme na zřeteli svůj cíl: »Spějme za lepšími«! Co do volby. provozovaných skladeb, nebyla vždy volnou, protože ji obmezovaly různé okolnosti a proto není možno žádati soustavného a umělecky odůvodněného pořádku. Byla dávána díla šestnácti lepších skladatelů. 0 adventě a v postě vokální. Nejvýtečnější produkce byly e vánocích, na sv. Cyrilla a Methoděje