XXXVI.	CYRILL	61

počíná sbor kněží, který vystřídá střední díl v B-dur iAndantino a/r t, který melodikou svou má mnoho vlašské měkkosti a tvoří vhodný kontrast k části prvé i třetí, v níž se sbor kněží opakuje ovšem v případném stupňování, bohatším propracování. Exposicí thematu spěje skladba do výše až vrcholí v mohutné argmentaci motivu, po němž fanfáry chrámových trub končí prvé číslo.
Číslo druhé vede nás do večeřadla faraonského na večer Zeleného čtvrtku. Není snad druhého čísla v celém oratoriu, jež by se vyznamenávalo takovou dramatičností, jako právě číslo toto. Zde projevuje P. Hartmann znamenitý smysl pro líčení dramatické situace.
Z temného motivu, z něhož jakoby nám vanula vstříc celá hrůza zrady jidášovy, vyrůstá předehra toho čísla:
Celli `_	_ C --~~‑
	emi.	-~+	+
	Timp.~	3 t
t	Ctb.
'—	-~ atd.
a jest i podkladem recitativního úvodu vypravovatelky (storia) až k nástupu sboru apoštolů táží-cích se, kde mají připraviti beránka, po němž nálada úvodu znovu se vrací. Proti ponurému neklidu této části, která i v imitatorně, jako v překotu se stíhajících hlasech apoštolů je trefně vyjádřena, silně kontrastují slova Kristova.
Byl to jeden z nápadů skladatelských, které se nenaskytují často, když P. Hartmann naproti ostře rhytmisovanému sboru a orchestrálním bar-vám úvodu i dohry dává provázeti slova Kristova pouze velebným zvukem varhan. Je to dojem, jakoby se náhle v nízkém kolotání světa otevřely brány ráje, z níž vychází vážná, božským světlem ozářená podstata Spasitelova. Ale více ještě vidíme v thematu, jenž provází po celou skladbu slova Kristova. Naproti motivům jiným, lidské účastníky provázejícím, vzdává se tu skladatel i bohatšího rozčlenění rhytmicicého, čímž trefně charakterisuje božskou podstatu Spasitelovu, jež povýšena nad vášně lidské, svým utrpením posvěcuje přirozenost lidskou samu. Kdo by nevzpomněl na bouři na moři, při níž Spasitel spí. Jest třeba jen jednou se po-dívati a přehráti motiv Kristův (viz čís1.1.1910 příkl. 3.) a hned jistě se o tom přesvědčí.
Celé formální schema tohoto čísla odpovídá dramatickému obrazu textu, v němž dramatický spád přerušen pouze ženským sborem, který líčí přípravy k poslední večeři a svým motivickým založením, častým užíváním měkce znějícího septakkordu, sekvencí úvodu ihned upomene na altové solo čísla prvého, v čemž utvrzuje nás i houslové solo homofonní úryvky sboru opřádající a končí známými nám fanfárami. Tímto ukončuje první část druhého čísla a jeho druhá část je obdobně rozvržena Vrací se motiv Zeleného čtvrtltu. Vidíme Krista ve středu apoštolú. Opět s průvodem varhan a jeho motivu ozývá se jeho hlas. Následuje imitatorně zajímavý sbor apoštolů, tázajících se, kdo z nich to je, á po krátké vroucí frasi violoncella slyšíme smutnou odpověd Kristovu, která toninou as-mol ještě je zvýšena. Episoda otázky Jidášovy je zajímavá. Pozoruhodny skákavé intervally jeho zpěvu (po prvé na konci

oktáva, po druhé na počátku nona), jež nejistotu jeho nitra charakterisují. Odpověď Kristova je vzata motivem svým z pašijí. Spádná dohra synkopovaným rhytmem nápadná, která se již ozvala před ženským sborem, končí číslo to dramaticky nejvzrušenější.	(Dokončení.)
ČINNOST CYRILLSKÁ.

MUSICA SACRA NA USTAVE KU VZDELÁNÍ UČITELEK V CHRUDIMI. (Dokončení.) V. Ř.: M in hon. Spiritus Sancti. — W i t t : Missa in Memoriam Concilii Oecumenici Vaticani (4hlasá it capella . (Griesbacherova mše ke cti sv. Ignáce a posledně jmenovaná mše Wittova, ač jsou velmi těžké, —jsou díla nevšední krásy a mohutnosti. ~ — H a 1‑
1 e r : Missa »Assumpta est«. — Pie 1: M. in hon. Sctae. Barbarae. -- Pie 1: M. in hon Sc. Antonii. Requiem : H a 11 e r e moll. — V. Ř. F-dur. —
G r i e s b a c h e r A-dur. — Te Deum (jen třikrát ročně). K o e n e n: As-dur a V. Ř D-dur. Offertoria a gradualia ze sbírek: G r i e s b a c h e r: Cantuarium Monialium. — T h i e 1: XXV. Offertoria. —
H a 1 i e r: Motetta pro festis principalibus Domini. — G r i e s b a c h e r: XX111. Offertoria et Motetta. — V. Ř. IX. Gradualia. — Motetta latinská : Výběr ze sbírek: S t e i n: Adoremus. - M i t t e r e r: Preconium Eucharisticum. — H a 11 e r : Cantiones variae, — W i 1 t b e r g e r: »Ave Maria«. — Různé vložky: S t e h 1 e:» Si querís miracula«. — B. C o r d a n s. »lesu Salvator«. — M e n d e l s o h n:» Laudate pueri«. — P i e 1: 4 liturgické zpěvy 6hlasé. — P i e t: »4 Mariánské antifony«. — V i t t o r i a: »Popule meus«. - G r i esb ach er: »Miserere«. »O Sacramentum«. »Suscipe Domine«. — S c h u b e r t: Žalm 23. —
2 Stabat Mater od Auera a Modlmayra. — P a 1 estrina: »Adoramus te«. — Sychra: »Benedicta et venerabilis est«. - Steh 1 e : »0 gloriosa Do-mina«. — Koenen: »Ave, maris stella«. -- D r ahlovsk ý: »Ave Maria« a »Ave Maris stella.«
S e y l e r: 2 »Ave Marta« atd. atd. — Pange lingua anebo místo něho 3 sloky »O salutaris hostia« od různých českých i cizích autorů. — Ceských vložek sebrán a zpíván značný počet. Zastoupeni jsou čelní čeští skladatelé, mnozí několika pracemi. Pange lingua, vložky, české písně mariánské atd. byly zpívány od Kubáta, Drahlovského, Nešvery, Hromádky, Wintra, Picky, Horníka, Kašpara, Jandery, V. Ř., Sychry, Zelinky, Steckera, Treglera, Vymetala, Knittla, Jeremiáše, Hollaina, Pafhy, Musila, Hniličky. Někteří z nich s nevšední ochotou na požádaní napsali zvlášt jednu nebo více případných skladeb. O mariánských pobožnostech a v květnu zpívány díly různých kantát v překladech a úpravách a sice hlavně : W i l t b e r g e r:» Svatá Angela. «— G r i e s-b a c h e r: » Oheň božské lásky« a »Tot Pán jest náš.« — Pie 1 : »Zivot Marie Panny.« S c h i 1 dknecht: »Modlitba Mariina.« —Deigendesch: »Rosa mystika«. — K & h 1 e r: »Věnec ctnosti«, různé 2-4h1. písně mariánské, litanie lauretánské (latinské od Gollera a V. Ř., české od Křížkovského a V. Ř.) - Pašije na květnou neděli dle Kašpara. — Vše, co bylo možno sebrati cenného, zařazeno bylo do archivu. Jelikož účastní se střídavě 4 ročníky, nižší zpěvy jednoduššími, vyšší těžšími, je možno dodati repertoiru pestrosti a zajímavosti. V Chrudimi v dubnu 1910.	Vojtěch Říhovský, učitel zpěvu.
JEDNATELSKÁ ZPRÁVA DIECESNÍ JED-NOTY CYRILLSKE V HRADCI KRÁLOVÉ ZA ROK 1909. (Dokon.) Dne 3. dubna roku letošního jest