56	CYRILE	XXXVI.

sbormistrem světského spolku pěveckého by mne chtěli míti, ale v kostelním zpěvu, který přece je mým hlavním úkolem, to mne podporovati nemíní, leda v mezích zákona a řádu vyučovacího. Tyhle vyhlídky nejsou příliš vábny.
Těším se, že zase obdržím od přítele radu upřímnou !
Bratříčku v utrpení!
Tohle jsme všecko prodělali! Mladické růžky nám otloukli, ale lebka ztvrdla — dobře že jen po vrchu, tak že nyní dovede odolati a proraziti vpřed se svou dobře rozváženou myšlenkou. Nechvátat! Vytrvat! Písně oblíbené, ale při tom cenné, netřeba vyhazovat! Af si je zpívají a často zpívají. Přede mší sv., po mši sv., po požehnání — místa dosti! A také při mši svaté dají se upotřebiti; kterak? náš mladý velebníček nás tomu naučil. Má to z Hradce. Brynychův »Oltář« podává návod a je to praktické. Lid si zvykl mši sv. sledovati s lepší pozorností. Když kněz začne mši svatou, — ovšem tichou — umlknou varhany a děti spustí unisono »Vyznávám« dle »Oltáře«. Pak se zpívá nějaká sloka písně de, obětování. Zde modlí se zase děti: »Přijmiž svatá Trojice« ; zase hraji ku zpěvu. Při přijímání říkají zase společnou modlitbu a po té do požehnání se zpívá. S dětmi, které tomu naučil velebníček, chytají se velcí a tak mají obojí pohromadě. Sledují mši sv. a nepřicházejí o své písně. Je-li píseň mešní, zpívá se stále bez přerušování hlasitými modlitbami.
Obtíže s pěveckým sborem bývaly a budou. Sborů placených dopřáti si mohou málokde. Třeba tedy ochotných sil. Ochotnické síly podléhají různým proudům veřejného mínění. Dnes je toto antiklerikální a vidí antiklerikalismus — odpusf to slovo --v podceňování. Ale právě tím nutí všecky živly solidní, aby se od něho odvracely, a sesiluje protiproud význačně náboženský. Třeba tedy v zájmu posvátného umění hudebního ochotné síly zorganisovati. Dříve byly těmi organisacemi sbory literátské, dnes af jimi jsou Cyrillské Jednoty ! U nás je taková zřízena dávno. Působívala i při vlasteneckých slavnostech. Ale píchala také živly pokrokové. Utvořily tedy vedle ní spolek zpěvácký »Lumír«. Co se stalo? Členové byli téměř stejní v »Cyrillu« jako v »Lumíru«, regens kůru byl sbormistrem »Lumíra«, byl to vlastně jeden spolek s dvěma jmény. Ale ani to se nelíbilo mnohým. Ředitele kůru posléze sbormistrem nezvolili. A nyní musilo nastati rozdělení duchů. Cyrillská Jednota vyšla z objetí »Lumíra« na počet seslabena, ale doufám, že jí dorostem zase pomůžeme ke vzrůstu !
Členové Cyrilla nevzdalují se ostatně »Lumíra«, aby se neřeklo, že jej chtějí rozbíti. Také by se tak stalo, nebof by potom v »Lumíru« bylo mnoho »sil«, které téměř not neznají a dovedou zpívati jen to, čemu se naučily z paměti. Formálnosti, kterých je potřebí při založení spolku, ráda pořídí nebo aspoň pomůže poříditi Obecná Jednota Cyrillská. Nehled k tomu, abys mě1 mnoho členů, raději méně a vytrvalých. Ani nesháněj mnoho přispívajících členů, ač je dobře, může-li spolek i takové míti ; účelem Jednoty není, aby imponovala počtem a kasovními hotovostmi, ale uvědoměním a prací. Ostatně v tom ohledu jistě nejdříve poradíš se s duchovní správou. Bez jejího souhlasu ani v tom směru nepodnikej ničehož nového! Doufám! že má pro věc i smysl i dobrou vůli. Bud zdráv!
®	®®
LITERATURA.
P. A e m i 1 i a n P a u k n e r: Graditale Dilexisti justitiam pro smíšený sbor á capella a Oňértorinm Ave Maria pro solový soprán, smíšený sbor a varhany. Obě zdařilé práce nadšeného a zasloužilého Cyrillisty vřele doporučují se sborům vyškoleným. Partitura i s hlasy K 1'20. (V. Kotrba.)
' P. G r i e s b a c h e r, Hymnus Pange lingaa, per XVI. modulos diversos 11. vocibus virilibus cantandus comitante organo op. 129, Part. M 1'80, hlasy po 60 pf. Alfred Coppenrath, Řezno. Dvojhlasé skladby »Pange lingua« pro 2 mužské hlasy vy-dané lze též zpívati dvěma ženskými nebo chlapeckými hlasy, poněvadž rozsah hlasů jest velmi mírný. Hlasy vedeny jsou tu v homofonii, tu v obyčejné imitaci; průvod varhan je samostatně komponován a doplňuje zpěvné hlasy. Cís. 16. lze zpívati i ve čtverhlasu mužském.