XXXVI.	CYRILL	31

chestru »Ceské Filharmonie«, osobním řízením skladatele před domem do posledního místa přepiněným a s týmž úspěchem opakováno při řádném koncertu »Hlaholu« po druhé a pó třetí.
Jméno P. Hartmanna vynořilo se v posledním asi desítiletí. Bylo to první jeho dílo »Sv. Petr«, jež ve Vídni právě před desíti lety zápasilo o palmu s mladším lety, ale úspěchy starším vlašským knězem, nyní ředitelem Sixtinského sboru papežského msgrem. Lorenzem Perosim A není bez příčiny, že obě tato jména derou se ve skladbě oratorní v popředí. Začalif oba nový směr snažíce se oratorium vymaniti na jedné straně z pouhého formalismu a na druhé z přílišného sklonu k tvorbě operní. Hluboký cit katolické mystiky, který ze života čerpá a pro život pracuje, tof ráz jejich díla. Máf hudební dílo býti takořka prostředkem k pro-buzení citu náboženského a vrcholiti v modlitbě af chvály, díků i prosby, či zkroušené prosbě za od-puštění. S toho asi hlediska lze se dívati na formální úpravu díla obou kněží-skladatelů. Po vzrušené scéně prostý chorál, pravá modlitba srdce pozneseného - výsledek rozjímání.
Nelze ani jinak, než že se vtírá parallela mezi Perosim a P. Hartmannem. Zajímavá v té příčině jest uveřejněná právě úvaha známého hud. spisovatele Eug. Schmitze v Hochlandu (VII., 5 str. 593 :
J
ako národnost rovněž i individualita jejich jest rozdílná. Perosi, Vlach, předčí elementární hudební vlohou, hlavně pokud se hudební invence týče; Hartmann, Němec, má hlubšího ducha uměleckého, u něho vnitřní výraz nabývá stoupajícího významu. Díla Perosiho představují nám skvěleji, pompésněji, zevně účinněji, než prostě vroucí, asketické, také i technicky skrovnější a konservativnější umění P. Hartmanna. Jedno pozoruhodno jest oběma: hudba jejich oplývá sice archaisujícimi momenty, ale nevycházejí při tom od klassiků katolické hudby církevní, Palestriny a soudruhů, jako spíše od Bacha. (Pokrač.)
v	01
ODBOR KONDIČPIí.
UPRÁZDNĚNÁ MÍSTA ŘEDITELE KÚRU: L a b s k á T ý n i c e (840 K, štola, hodiny, spojeno s kapelnictvím). II ě 1 o v á r v Chorvatsku (1200 K a vedlejší příjem, hlavně z hodin). Nové D v o r y
u Kutné Hory (796 K 47 h, štola a hodiny). Z mimulého čísla: Blovice a Kácov.
ČINNOST CYRILLSKÁ.

MUSICA SACRA NA USTAVE KU VZDELÁNÍ UČITELEK V CHRUDIMI. Na ústavě našem pěstuje se církevní hudba značnou měrou. Nedostává se pro ni bohužel často mnoho času, protože osnovou předepsané probírání theorie, solfeggií a cvičení světských sborů zabere velikou část hodiny. Kandidátky jsou hned v nižších ročnících vedeny ku zpívání polyfonie a dosahují ve vyšších ročnících značné dovednosti v přednesu skladeb
v takovém slohu psaných, jemuž věnují všestranný zájem. Jelikož většinou zpívá 40 anebo 80 kandidátek (1 nebo 2 ročníky), bývají výsledky velmi zdařilé. Ceská literatura církevní pro ženské hlasy je poměrně chudá; repertoir rozmnožuje se pře-klady textů jinojazyčných. V neděli zpívají se vložky s textem českým anebo latinským, o svátcích církevních anebo řádových mše vokální, vždy s přesným

offertoriem. Introit, graduale a communio bud chorálně, recitando, anebo, zbývá-li času, též figurálně.
V posledních 6letech nacvičeno a zpíváno bylo toto: Dvouhlasé mše s průvodem varhan: F ó r s t e r: Missa bohemica. — H a l l e r: Missa tertia. — Stehle: MissaSalve Regina. — Hanisch:M.in hon. Sctae. Sophiae. — S u r z y n s k i: Missa in F.
— G r i e s b a c h e r: M. in hon. Sctae. Caeciliae. —
W i t t : Missa exultet. — V. Ř. M. in hon. Scti. Aloisii. — Trojhlasé mše s průvodem varh.: S y c h r a: M. in hon. Scti. Methodii. — S t e i n : M. in hon. Scti Augustini. — S t e i n : Missa nona. — R h e i n b e rger: Missa op. 126. —Griesbacher: Missa Immaculata. M o d 1 m a y r: M. in hon. Scti. Benedicti. — G o 11 e r : M. in hon. B. M. V. de Loretto.
— H a 11 e r: Missa sexta. — K o e n e n: M in hon. Scti. Josephi. — Griesbacher: M. in hon. Scti. Ignatii. Čtyřhlasé mše s průvodem varhan: N e-š v e r a: Missa in C. (arrang. z mužsk. sboru). — A u e r : M. in hon. B. M. V. de Lourdes, (Dok.l
LABSKÁ TÝNIC?E. Církevní rok 1909 započali jsme lidovou písní »Staročeskými roráte«, které k snadnějšímu vštípení zpívajícímu lidu dorostem p~veckým nacvičeny a zpívány byly; každý účastník obdržel výtisk zdarma, čímž byl s touto, jak říkají, anovotou« leckterýusmířen. Dále provedeny: Missa pastoralis, V. Říhovský; Missa past., Fr. Schópf; Missa »Salve Regina«, G. E. Stehle; »Missa Loretta«, V. Říhovský; Missa in hon. Spir. Sct. J. Nešvera. Graduale Offertoria ze sbírek: »Liber Mottetorum«, Stehle; »Lauda Sion«, Nikl. Na květnou neděli a Veliký pátek: Pašije pro smíš. sbor, J. Nešvera; Improperie, K. Douša; ostatní zpěvy obřadní těchto dnů jakož i Bílé soboty dle »Officium Hebdomadae Sanctae«. Církevní temné hodinky dle Sv. Janského kane. Vánoční zpěvy: V. Říhovský, V. V. Hausmann, Pivoda. Repertoir pěveckého dorostu: Chorálně »Asperges«, chor. obřad. zpěvy na Hrom-nice, neděli květnou. Koledy: Horák; Prosba k Panně Marii, L. Vymetal; Ceská mše škol., V. Říhovský; Kostelní zpěvy, ].C. Sychra; Motetta k Božímu Tělu, 1. Pihert; připravuje se chorální Mše dle »Oltáře«, dle kteréhož zpívány při odpoledních pobožnostech; Litanie »Loretánská«, litanie k Pánu Ježíši, litanie k Nejsvětějšímu srdci Páně. Vác. Voborník, řed. kůru.
JEDNATELSKÁ ZPRÁVA DIECESNÍ,JEDNOTY CVRILLSKE V HRADCI KRÁLOVE ZA ROK 1909. Valná hromada konána v pátek dne 18. září 1908 za účasti 50 členů. Ve výboru předsevzaty některé změny, ježto buď úmrtím neb resignací uprázdnila se místa některých funkcionářů. Po uvítání vsdp. předsedou, jenž projevil svou nelíčenou radost nad skvělou účastí hlavně z kruhů dámských, přistoupeno k novým volbám. Dosavadní funkcionáři podali své zprávy a nově zvoleni byli : za předsedu opět dlouholetý a neúnavný předseda dosavadní, vsdp. dr. Josef Mrštík, b. vikář a arci-děkan v Chrudimi. Místopředsedou byl s velikým nadšením pozdraven vsdp. kanovník dr. Frant. Šulc, pokladníkem opět zvolen p knihkupec Melichar, dirigentem vldp dr. Rudolf Setina, archivářem dp. Kepl, jednatelem Leopold Sokol. Do výboru ještě zvolen p. rada z. s. v. v. Fischer, za náhradníky p. Polák a p. Pátek, revisory vsdp. Jan Veverka a dr. Frant. Reyl. Na návrh vsdp. místopředsedy usneseno hned při valné hromadě pořádati slavnostní akademii na počest jubilea Jeho Svatosti a Jeho Veličenstva. Návrh uskutečněn k úpiné spokojenosti zúčastněných; k malé pak radosti výboru, dne 13. prosince 1908, nebol účast nebyla taková, jaké by si byl vybraný program pinou měrou zasluhoval. Z dalších veřejných vystoupení sluší uvésti programový večírek dne 24. ledna.	(Dok.)