10	CVRILL	XXXVI.

Muž e tedy diecésní biskup dovoliti, aby se užívalo k doprovázení zpěvu hobojí a klarinetú, ale »moderate«, s mírou. Posouditi, co je s mírou, má biskup sám, t j. jeho jménem zmíněná komise, po jejímž doporučení každou skladbu biskup má schváliti.
Kongregace obřadu výslovně požaduje i pro hoboje a klarinety povolení diecésního biskupa, poněvadž dle čl. 15. téže konstituce kromě varhan žádné jiné nástroje hudební bez zvláštního dovolení diecésního biskupa dovoleny nejsou.
II.	Druhá otázka byla: »An instrumenta vulgo »timbales« seu »Tympanos« sint habenda uti fragorosa et strepitantia.« (Mají-li se nástroje bicí, nástroje španělsky zvané »timbales« čili »tympanos« používati.) V odpověd dáno toto: »Provisum est in art. 19. Instructionis Pontificiae de musica sacra, 29. Novembris 1903 et omnino servetur ar[. 16. ejusdem Instructionis«. (Odkazuje se na čl. 19. Instrukce papežské o posv. hudbě ze dne 29. listopadu 1903 a budiž vesměs zachováván čl. 16. téže instrukce)
Tedy tympany jsou zakázány a to zřejmě ve výše uvedeném čl. 19. o hlučících nástrojích (»tympana c u j u s v i s f o r m a e et molis.)
III.	Třetí otázka, zda by dovoleny byly tyto nástroje »in musica et orchestra religiosa« zodpověděna záporně.
Slova »in musica et orchestra religiosa« vykládají Ephemerides Liturgicae ") jakožto de musica »cultum in templis spectante«, tedy hudbu, která při službách božích ve chrámu se provozuje. Poněvadž nástroje ty hlučící jsou a zpěv nepodporují, nýbrž _ píše potlačují, nemohou býti ve smysht konstituce Pia X. vilbec dovoleny.
2.	Dekretem ze dne 27. listopadu 1908 ustanoveno jest, že také tak zvaná Propria jednotlivých diecésí nebo kostelů co do zpěvu gregoriánského mají býti ke schválení předložena kongregaci ritú,') aby zachována byla všude pravidla zpěvu chorálního a jed-nota melodií, aby týž text neměl na různých místech ruzné nápěvy. Kongregace pak taková propria přikazuje své komisi pro zpěv gregoriánský a na základě úsudku téic komise schvaluje, opravuje neb zamítá předložené gregoriánské nápěvy vlastních officií nebo mší. Dekret nadepsaný ,Instructio pro editoribus librorum liturgicorum cum cancu gregoriano" zní: »Quo tutius pleniusque possit obtineri in sacra Liturgia, etiam quoad cantum, optanda uniformitas, merito statutum est, ut in iis etiam, quae ad singula ecclesiarum Propria pertinent, eidem officio vel Missae eadem regulariter adoptetur melodia, ac proinde, ut ante approbationem, a Sacra Rituum Congregatione rite petendam, iisdem revisoribus cuncta subjiciantur, quatenus illi testari possint, non tantum de servatis artis gregorianae regulis, sed etiam de constante melodiarum, quae requiritur, unitate «
3.	Brzy na to dne 24. března 1909 vydán nový obšírný dekret téhož předmětu se týkající. Obsahuje toto ustanovení:
1. Vedle zpěvů obsažených ve vydání vatikánském jest mnoho jiných nápěvu gre‑
gOrlánských.	Příště dále.)
LITERATURA HUDESNI.
K. D o u š a, Litanie o nejsv. Jménu Ježíš a Otčenáš pro sola, smíšený sbor bez průvodu, op. 8, Praha, Kotrba, Part. K 1-20, hlasy po 25 h. Invokace jsou přiděleny solovému kvartettu, někde i barytonu. Odpovědi zpívá sbor. Kde by ne-bylo možno sestaviti smíšený sbor pro odpovědi, může zastoupen býti jednohlasým zpěvem dětí při průvodu varhan, jež přejímají v tomto případu harmonisaci smíšeného sboru. I tak daleko lze jíti v provedení, že prosby čili invokace při průvodu varhan může před-zpěvovati ředitel kúru a odpovídati mu může jednohlasý sbor. Těmito eventualitami se zajisté doporučují české litanie Doušovy, jež svojí jednoduchostí, snadností a přece uměleckou kvalitou nahradí, ba vytlačí bezduché a ztrnulé skladby německých autoru, při nichž často t. zv. »církevnost« má maskovati nedostatky hudební a esthetické.
'l Srv. Cyrill 1904 str. 54. '') 1909 str. 38.
') Ephemer. Liturg. 1909 str. 43.