XXXVI.	CVRILL	7
hovských (Sign. DFI 8) byl tehdy obřad na neděli květnou (str. 52—55) následující
1.	Čtení epištoly z Exodu: »In diebus illis venerunt filii Israel . .. et mane videbitis gloriam eius.«
Responsorium na místě graduálu: »Collegerunt pontifices et pharysei (!) concilium ..« V »Ne forte. -- Unus autem. — Expedit. — Ab illo ergo die« .
Evangelium: »Cum appropinquasset Jhesus Jerosolimis . .«
Žehnání ratolestí modlitbou: »Deus, cuius filius pro salute generis humani de coelo descendit.«
Preface: »Vere justum est (!) eterne mundi conditor omniumque creaturarum mirabilis dispositor . . .<,
6 Modlitba: »Omnipotens sempiterne Deus, qui Dominum nostrum Jhesum Christum hodierna die super pullum asine sedere fecisti . . «
7.	Antifony: »Turba multa	Cum appropinquaret Dominus .. Cum audisset populus .. Ante sex dies ...«
8.	Verše: »Gloria laus et honor .. Israel es .. Cetus in excelsis .. Plebs hebrea . . Hi placuere tibi .. Hi tibi passuro Omnes collaudant .. . Pueri hebreorum vestimenta sternebant ... Fulgentibus palmis .. Pueri hebreorum tolentes ramos .. . Scriptum est enim . ,«
9.	Responsorium: >Ingrediente Domino .
Mše svatá.
II. Obřad tento na sklonku XV. století dle missálu římského z r• 1493 (v Benátkách u Jana Hammana z Landoje, řeč. Hertzoga, Sign. DM 19.) jest značně pozměněn.
1 Před čtením epištoly uvedena jest rubrika, že po tertii a pokropení lidu kněz bez kasule stane před oltářem, zatím co chor zpívá antifonu »O s ann a f i 1 i o D a v j d«, po níž následuje modlitba: »Deus, quem diligere et amare justitia est .«
2.	Čtení z knihy »Exodus«.
Responsorium: »Collegerunt principes,• nebo ad libitum jiné: »In monte Oiiveti.a‑
Při žehnání jest modlitba jiná: »Auge fidem in Te sperantium
5.	Preface taktéž jest tu jiná: ». . qui gloriaris in consilio sanctorum tuorum	.
6.	Pokračuje se v žehnání ratolestí pěti modlitbami: » Petimus Domine, sancte Pater .. Deus, qui dispersa congregas .. Deus, qui miro ordine dispositionis .. Deus, qui per olivae ramum .. a Benedic, quaesumus, Domine hos palmarum seu olivarum ramos.« Po skropení ratolestí svěcenou vodou za antifony »Asperges meR a okouření jich uzavírá žehnání modlitba: »Deus, qui filium Tuum . . . in hunc mundum misisti . . .
Po té při rozdělování ratolestí opakují se dle potřeby několikráte dvě antifony: »Pueri Hebraeorum portantes ramos ...« a >Pueri Nebraeorum vestimenta prosternebant. «
8.	Modlitba táž jako v předešlém č. 6.
Po ní vychází prúvod s ratolestmi, při němž pějí se antifony: »Cum appropinquaret .. Cum audisset populus . Ante sex dies. . Occurrunt turbae	Cum angelis
et pueris	Turba multa	.«
10.	Po návratu ku bráně chrámové dva nebo tři z bratří zpívají za dveřmi verše jichž uvedeno zde více, nežli v missáltt předešlém, totiž: »Gloria, laus . . . Israel es . . ,Coetus in excelsis . . . Plebs Hebraea	Hi Tibi passuro . . . Hi placuere . . .
Fecerat Hebraeos . . Sis pius ascensor .	Vestis	Tegmine sic animae	Sit pia
per palmae nobis victoria ramis . . .«
11.	Vcházeje do chrámu, zpívá pruvod responsorium »Ingrediente Domino
Obřad žehnání ratolestí na neděli květnou die rubrik nových graduálú římských (na př. Pii PP. IX. Ratisbonae, ap. Pustet 1877) jest až na nepatrné odchylky (na př. při »Gloria, laus« jen prvých šest veršú) týž jako před 400 lety. Konservatismus církve katolické je tu nanejvýš patrný.
111. Liturgie diecésí českých (pražské a litomyšlské) byla v XVI. století bohatší na obřady a zpěvy, nežli základní liturgie římská. Dle nejstarší agendy české > o b s e q u i a 1 e«
tronu neznající, uvádí téměř na každý svátek a neděli v roce i n t r o i t, g r a d u a l e, o f f e r t o r i u m a p o s t c o m m u n i o v nápěvech notami »pedes muscarum« psaných. Nápěvy neshodují se s nápěvy dnešního graduálu římského a zvláštní známkou jich jest protrakce při první slabice nebo prvním slově.