79
Různé zprávy.

Apoštolát chorálu. Čtenářitru »Cyrilla jest již známo, že Benediktini francouzského opatství S o 1 e s m e s, byvše vypuzeni ze své vlasti, nalezli útulek v Appuldurcombe na anglickém ostrově Wight. Benediktiny bez kostela a bez liturgického zpěvu nelze si mysliti. Proto, sotva se tu osadili, hleděli si zaříditi také aspoň pro-zatímní kostel. Jeden z jejich členů, osvědčený architekt, vypracoval návrh, a brzy stál tu kostel, konstruovaný výhradně ze dřeva a železa, jehož prostá podoba připomíná starodávné římské basiliky. V této prozatímní svatyni slaví Benediktini solesmenští každý den o deváté hodině ranní zpívanou mši sv. a o čtvrté hodině odpolední nešpory.
Protestantští obyvatelé ostrova všímají si pilně této katolické bohoslužby francouzských Benediktinů. Přijíti na mši sv. o deváté hodině ranní je sice Angličaniun ještě příliš záhy, ale za to bývá na nešporách pravídelně hlouček posluchačů, kteří si neobtěžují vykonati za tún účelem cesta více než jedné rníle ; v neděli bývá počet uavštěvovatelii značně větší. Netřeba zvláš{ po-dotknouti, že přicházejí podívat se a poslechnout také anglikánští duchovní -- c l e r g y nt e n.
Chování tohoto protestantského publika je veskrz důstojné; s patrným zájmem pozorují posvátné obřady a naslouchají psaltnodii a ostatním liturgickým zpěvům.
My se tomu hrubě ani nedivíme. Zachoval{ si anglikánský ritualisuuts skoro všecky katolické obřady, a kde jich už nebylo, přijali je právě v posledních letech namnoze znova. Není to dlouho, četli jsme v novinách, jak v Londýně přestoupila celá osada se svým duchovním správcem na víru katolickou, protože jiní anglikánská

konsistoř nechtěla dovoliti jisté v církvi katolické obvyklé pobožnosti. Nebude nám proto také divno, že katolický chorál koná mezí anglickými protestanty pravý apoštolát. Benediktini na ostrově Wight zaznamenávají návrat ritualistického duchovního do církve katolické a připisují tuto konversi časté návštěvě jich bohoslužeb. Bohdá, že tento případ nezůstane ojedinělým.
Bulletin de Saint Martin et de	P. B. Velíšek O. S. B.
Saint Benoit.

r)ruhý mezinárodní kongres pro gregorianský chorál konal se ve Štrasburku (El-sasko) od 16. do 19. srpna. Protektorát kongresu převzal nejdůst. p. biskup štrasburský, dr. Adolf Frítzen ; kongres řídil dr. Petr Wagner, profesor na frýburské akademii (Švýcarsko). Byli tu vynikající zástupci ze všech zemí, i ze severní Artteriky. Rakouské ministerium kultu poslalo zvláštního zástupce.	P. B. V. O. S. B.
Vatikánské vydání gregorianského chorálu. V čísle 5.—6. =Cyrilla= lituje toho dp. E. Paukner, že poplave zas hodně českých peněz do ciziny za nové chorální knihy, jelikož z českých zemí nebyl znám žádný knihtiskař, jenž by chtěl vatikánské vydání otísknottti. Ano, když jsme četli jména různých firem z Francie, Německa, Belgie, Štyrska, které již aspoň před půl letem ohlašovaly a nabízely své otisky vatikánského vydání, myslili jsme si: A což v Čechách, na Moravě a ve Slezsku není zdatné katolické firmy, jež by nám tiskla nové chorální knihy? a maně napadla nám výtka: Simon, dormis? Tím větší bylo naše potěšení, když jsme se v 9. čísle Rádce duchovního« dočetli, že také p. Kotrba bude soutěžiti.	P. B. V. O. S. B.

:vK
Literatura hudební.

Antonín Foerster: a) Nlissa „in hon. B. iYariae S`%irg. immaculafae” pro 3—4 hlasy s prúvodem varhan (tři ženské hlasy a bas ad libitum). Op. 85. V Lublani 1904. Nákladem vlastním. Cena partitury K 2•—, jednotlivých hlasů 30 h.
Touto skladbou praesentuje se nám starý, dobře známý virtuos na varhany a dávno již osvědčený církevní skladatel. Kyrie a Gloria této mše zamlouvají se nám nejlépe. Jsou{ to ucelené, jednolité skladby. Jsme tu ovládáni vysokým uměním, aniž bylo by zvláště pozorovati přítomnost

technického apparátu. Tak by tomu mělo všude a vždy býti — totiž umění bez umělkování. Tolik živého kontrapunktu, proudícího kolem jediné osy, ale žádných fug, kánonů a pod. Co by tu bylo u jiných autorů okázalostí technických, kde hory chystaly se k porodu a přece zrodila by se jen směšná myška, jak praví staré přísloví. Zde však máme kontrapunktické crescendo a decrescendo, založené na přirozeném a úpiné moderním harmonickém processu. Při této veskrze solidní práci nikterak nepostrádáme modní pestrost harmonie a modulace, jíž přemnohý skladatel, jmenovitě pak varhaník velmi rád se pochlubívá. Toliko v Gloria spatřiti lze (organickou však!)