-- 67

A tak po tolikerých pracích vracíme se sem, abychom dílem shlédli úspěchy Mleté práce zdejší farní osady v oboru hudby posvátné a sousední farní osady želivské a dílem, abychom k další práci v oboru tom se osvěžili. Že na nastávající slavnostní dny opravdu těšiti se můžeme, zárukou jest nám osvědčený horlivý cyrillista, zdejší řiditel kůru p. O. Rychnovský, za jehož řízení zdatnost svou ukáže jak sbor liturgický, tak i literátský i zbožný katolický lid zdejší, kteří všichni závoditi budou ve chvále Boží; hřivnou svou z celých sil svých přispěje ke zdaru sjezdu i želivská farní jednota Cyrillská a řada zdatných horlitelů pro přesnou hudbu posvátnou promyšlenými přednáškami svými vynasnaží se, aby láska k pravé hudbě církevní co nejvíce byla rozplameněna. Zvláštností sjezdu našeho bude i, že podány tu budou ukázky starobylého, t. zv. tradicionelního chorálu, jejž zavésti a rozšířiti po celé církvi obral sobě za úkol náš sv. Otec Pius X. Aby pak při vážné práci nescházelo i osvěžení, pořádány budou též dva liudební večírky s ukázkami ušlechtilé hudby české i zpěvu vlasteneckého.
Zahajuji tedy sjezd náš s vroucím přáním, by tento sjezd za pomoci Boží a na přímluvu sv. Cyrilla přinesl užitek hojný, uspokojil nás všecky a stal se v pravdě zdrojem další požehnané činnosti na obrodu hudby posvátné!«
Po řeči vdp. arciděkana ujal se slova místní děkan, vdp. P. Norbert Beneš a uvítal vřelými slovy shromážděné zpěvu milovné obecenstvo, vysloviv zejména potěšení z toho, že sl. městská rada sjezd pod ochranu svou vzala a tím nejlépe na jevo dala, jak sobě město a obyvatelstvo jeho ušlechtilé církevní hudby váží.
Na to následovala pěvecko-hudební zábava dle pečlivě voleného programu, při které mimo osvědčené síly domácí (pp. O. Rychnovský, K. Nápravník, T. Komrs, Z. Ambrož) učinkovali též pan K. Unger, řiditel kůru z Něm. Brodu (housle), pan J. Racek, učitel měšf. školy z Něm. Brodu (cello) a j. -- Této zahajovací schůze súčastnili se nejen přední osobnosti města Humpolce, ale i bez mála všichni přes-polní účastníci sjezdu, mezi nimiž byli též skladatelé: Ondřej Horník, prof. konserv. v Praze, J. E. Zelinka, řiditel kůru u P. Marie Sněžné tamtéž, J. Winter, řiditel kůru v Kolíně, Pilař, řiditel kůru v Hořicích, Hofman, řiditel kůru v Chotěboři, stavitel varhan Petr, docent církevního zpěvu a vicerektor Jurkovič v Hradci Králové a m. j. Duchovních přibylo na sjezd asi 18, učitelů místních i přespolních asi 25.

Den druhý.
Druhého dne byla v děkanském chrámu Páně nejprve promluva vp. Milona Záruby, místního kaplana a po ní pontifikální mše sv., kterou sloužil ndp. opat Želivský Salesius Roubíček. Již při písních, které před kázáním a po něm lid v kostele zpíval, bylo patrno, že předcházel dobrý cvik ve zpěvu lidovérn. Jest asi málo kostelů v Čechách, kde by lid — v Humpolci pravda, že za pomoci horlivých členů sboru literátského — tak pěkně přednášel lidové písně duchovní, jako v děkanském kostele Humpoleckém. Stálo to však neunavně činného a překážek nelekajícího se řiditele kůru p. O. Rychnovského mnoho práce, mnoho trpělivosti, mnoho vytrvalosti i také mnohou šrůtku se zabedněnou umíněností jistých křiklounů než tohoto utěšeného výsledku se dodělal. Nyní již obecenstvo samo posouditi dovede rozdíl mezi dřívějším a nynějším přednesem zpěvu lidového a poznává, jak mnohem sličněji vypadá zpěv správně přednesený než ledajak bez porozumění a bez ducha odkřičený.
Hlavní o to zásluhu má, jak již praveno, neúmorně činný a vytrvalý řiditel kůru p. Otto Rychnovský. Vžil se do svého chorregentského povolání tělem, duší. V oboru přesné hudby církevní jest přímo autodidakt. Úsilovnou pílí vzdělával se napřed sám