59

zeně nic; tomu se zpívalo zadarmo. Od těch, kdož byli s to, mohl učitel školní se všemi žáky požadovati nejvíc 15 grošů a od konduktu tolikéž. Bohatý člověk mohl do tolaru dáti. O žaltář neb verše, které žáci zpívali nad tělem morem zhynulým, dělá se zvláštní smlouva. -- Zajímavé jest, co praví Winter dále: Jest věru s podivením, že za celý XVI. věk dopouštěno žákům školním zpívati nad mrtvolou morem schvácenou. Ba, ješitné příbuzenstvo nebožcovo v Pražských městech ani nepřestávalo na žácích jedné školy, zvávalo k pohřbu žákovstvo tří, čtyř škol najednou. Když umřel morem r. 1581 novopražského měšfana Horoměřického syn, zpívali
u mrtvoly žáci ze škol sv. Jiljí, sv. Martina a sv. Štěpána. Jaká záliba ve zpěvu, jak ceněn, v jaké vážnosti byl zpěv chlapecký! Teprve r. 1613 zakázáno žákum zpívati v domě a před domem nakaženým. Zpívati mohli, jen když tělo neseno k hrobu. Rovněž tenkráte vydán byl zákaz, aby nechodili s hrobníky pro plat do domův, ale aby sobě dávali platiti na hřbitově nebo v jistých místech..
Školním officiálum platila obojí osada Haštalská a Křížská po 1 kopě čtvrtletně (pam. kn. L, I. 105) ; později ale osada Haštalská ze zádušní pokladny 3 kopy a křížská 2 kopy dávati se uvolila. Officiálové školní připomínají se pode jménem: rektor školy, mistr školní, bakalář, kantor, kollega. Brávali podílu na stolu faráře a dosazováni bývali od rektora university pražské.
Některé nadace pro žákovstvo svatehaštalské byly :
1.	Z vinice na hoře Kartouské 2 kopy odkázané r. 1541 od Tomáše Pšeničky, niěštěnína Starého města Pražského, žákům na stravu (Lib. contr. V11., fol. 60, ]430).
2.	R. 1598 zavázala paní Marta Ornyusová, vdova po panu Janu Ornyusovi z Paumberka, viničních hor perkmistrovi, budoucí dědiče domu svého u zlaté tváři řečeného,, k dědičnému, věčnému poplatku jedné kopy čes. gr. na koupení masa chudému žákovstvu u sv. Haštala (Lib. contr. caerul., 2, fol. 120. Pam. kn. L, I. 80).
3.	R. 1564 vycházel z domu Kutnaurovského každou sobotu plat 10 gr. žákům haštalským na maso. (Pam. kn. I., L 53.)
R. 1619 vycházel úrok z odkázaných 50 kop od pí Ludmily Krášovské na chudé žáky či mendýčky. (Pam. kn. L, 1. 82.)
O jiných nadacích jinde založených pro žáky viz čl. prof. Konráda v Cecilii - Cyrillu , r. IV., str. 86. a 87. Jiné zprávy tamtéž r. V., str. 10.
Téměř při všech zádušních nadacích pamatováno bylo nějakým menším platem i na kiirové žáky, bud' bezprostředně anebo skrze faráře. Na př.: Nadační listina z r. 1406 ustanovuje, aby farář klumínský za denní zpívanou mši dal mimo jiné též od stolu svého něco jídla a piva ráno a večer ke škole.
Bratří Petr a Jan z Rožmberka a Václav, rektor filiálního kostela P. Marie
v Bavorově, obmyslili I. P. 1384 tento kostel zvláštním platem a důchodem pro pět kněží, aby první z nich každého všedního dne z rána zpíval s kůrovými žáky (cum clericis choralibus) mši o P. Marii. Všech pět mělo zpívati se žáky denně hodinky o P. Marii.
Mikuláš řečený Policer, měštan v Hradci Králové, založil r. 1374 ve farním kostele sv. Ducha při oltáři sv. apoštolů každodenní officium bl. P. Marie a ustanovil, aby se konalo dobrým souzvučným zpěvem (vocali consonantia peragendum) podle rozměru hudebního umění (secundum artis musicae mensuram). Aby však tento umělý zpěv dle přání jeho vždy náležitě se dařil, ustanovil také zvláštního ředitele tohoto officia (kněze), jemuž uloženo zároveň, by k tomuto zpěvu naváděl a cvičil v něm též několik hochů placených.