38

na svátek Neviňátek bylo, jak se zdá, nepřátelům gregorianské liturgie zvlášt protivné. Proto odvolává se také Amalarius Fortunatus, zastávaje se obyčeje římského, na ,svatého papeže Řehoře, v němž opravdu přebýval Duch svatý .
Vzácnými jsou pro nás slova, jimiž Amalar činí rozdíl mezi Řehořem I. a II., uváděje obadva jakožto zvelebitele liturgie. V jednom zlomku, jenž v rukopisech ještě s jinými následuje jeho dílo, praví takto : ~S v a t ý papež Řehoř, pořádaje celoroční bohoslužby, nechal čtvrtky postní doby prázdné. Po delší době obohatil je Ř e h o ř m 1 a d š í mšemi a oracemi a rozšířil bohoslužbu těchto dní tím, že odjinud
vybral rUZne Castl.	(AokračováníJ
xsS
„O školách a zkouškách zpěvních” a „Kdo stojíš, hlediž,
abys nepadl.`
Proslovil Jose/' Winter; ředitel kůru v Kolíně, na instruktivním kursu v Hradci Králové.
M
yšlenka, zakládati pěvecké školy, má svůj Důvod od té doby, kdy u nás re-forma církevní hudby se ujala, a zpěvní školy Cyrillské velikého rozšíření, uznání a podpory došly. Důvody proto jsou také tak četné a pádné, že vším právem můžeme tvrditi, že bez škol zpěváckých by asi málokde bylo lze dobrou, chrámu důstojnou hudbu slyšeti, a chrámu důstojný zpěv provésti. Myšlenku tuto, která, bohudíky, již skoro do všech i menších obcí a snad i do n e j o d l e h l e j š í c h míst cestu si prorazila, a bohdá p r o r a z í, dlužno považovati za takořka k u 1 t u r n ě-h i s t o r i c k é h o v ý z n a m u. S c h 1 o u b o u může Obecní Cyriilská jednota konstatovati, že její plány a namáhání nebyly nadarmo, že stávajícími Cyrillskými Jednotami, které v lůně svém zpěváky, hudebníky, učitele, kněze atd. zahrnují, svým blahodárným působením pravý, zdravý církevní hudební život vzbudila a dále rozvinuje. Na nich samých nyní jest, aby život ten, dospěl-li k určitému stupni dokonalosti, byi na témže stupni udržován; aby neklesal, nýbrž duševně se prohluboval.
Jestliže v následujícím připomenu nesnáze, jež při našem úkolu a povolání přemáhati nutno, nečiním snad proto, že by jich někdo z nás neznal, nýbrž proto, abych upozornil na prostředky, kterými možno odstraniti ony překážky a nesnáze, aby práce a píle naše nebyla marna, neb snad jen na čas.
Jestliže však jsou lidé, kteří těchto prostředků nepoužívají, nejsou tím ospravedlněni, byf sebe více tvrdili, že nelze to provésti.
Vše velké a vznešené, jež rozum lidský chce opanovati, vyžaduje mnoho práce, studia, námahy, někdy i boj proti nepřátelským živlům.
Tak i církevní hudba, jak ji žádá církev, chce považována býti za velkolepou, za vznešenou, a tudíž musíme připraveni býti na nemalé obtíže a také nemalé oběti.
Každý musí míti především přesné, zdravé, nezměnitelné zásady, které při provádění plánu by mu byly vůdčími cestami, od kterých nikdy se nesmí uchýliti a k nim vždy zase se vraceti musí. Toto jest tím důležitější, poněvadž v této činnosti člověk soustřeďuje všechny své snahy, jimiž jest zaměstnán a zaujat.
Přistupuji nyní k úvaze a chci proto nejprve objasniti stávající poměry oproti školám pěveckým.
1.
Základ pěvecké školy dlužno hledati ve školách obecných, kde vyučování zpěvu svěřeno učitelům samým; avšak málokterému lze dnešního dne při mnohém