1905. Ročník 11x11,

- ----w w--~-c~ YRIL
ČASOPIS
pro kafolickou hudbu posvátnou
v Cechách, na Moravě a ve Slezsku,
zároveii
ORGrAU OUCNÉ JUNOxY CYRIL LSZÉ.
Majitel, vydavatel a redaktor:
F. J. LEHNER.	C1S10 S. a 6,

-901	ioe
Obrana reformy církevní hudby.
Napsal Frant. JíYáselz. (Pokračování.)
fan Ev. Zelinka, řiditel kůru u P. Marie Sněžné v Praze, proslulý církevní a světský skladatel, odborný spisovatel a vřelý obhájce reformy církevní hudby, narodil se r. 1856 v Praze, kde studoval na reálce. Základům zpěvu, hry na klavír a varhany učil se u Čeňka Vinaře, známého tehdáž skladatele a virtuosa na varhany, kterýž, jakmile poznal Zelinkovo neobyčejné hudební nadání a pěkný alt jeho, věno-val mu zvláštní péči. Zelinka pak zpíval na mnohých kůrech pražských, z počátku ve sboru, později dle předreformního usu i sólové partie, a to jmenovitě pod taktovkou známého skladatele V. E. Horáka. Zelinka byl již jako 12letý hoch hledaným substitutem pražských varhaníků. Později učil se i hře na housle. Dosáhnuv 14. svůj rok přijat byl na varhanickou školu a stal se v tu dobu již varhaníkem u sv. Ducha.
Když pak po úmrtí jeho učitele stal se Jan Aug. Starý řiditelem kůru u sv. Ducha, kterýž ihned počal pěstovati gregorianský chorál a vícehlasou přesně církevní hudbu, tu poznal mladistvý Zelinka křiklavou tu nesrovnalost mezi posvátným textem a obvyklými až po onu dobu skladbami pseudocírkevními. Vniknul takto záhy, ihned v počátcích své umělecké dráhy do jedině správného výrazu církevní hudby, nehledě ani k tomu, že na varhanické škole již byl očitým svědkem počínajících červánek nové éry církevní hudby, jak při biografickém náčrtu řiditele Skuherského bylo již připomenuto. Zahájená v Karlíně reforma rozšířila se v zápětí na kůry u sv. Vojtěcha a u Nejsv. Trojice. Příkladem tím povzbuzen vnímavý Zelinka počal studovati staroklassické partitury i starobylé české chorály lidové. Ovocem tohoto studia byla různá motetta i dvě mešní skladby, jež do r. 1882 byl vydal.
Roku 1880 stal se Z. skutečným varhaníkem u sv. Haštala a o dvě léta později jmenován byl varhaníkem u Matky Boží před Týnem. R. 1888 stal se řiditelem kůru u sv. Haštala a r. 1894 přijal místo řiditele kůru u Panny Marie Sněžné, kde až do dnes působí. Mimo to jest majitelem hudebního ústavu a působí také jako učitel hudby a zpěvu na státních učilištích.
Hudební praxe, jak vidno, zaměstnává jej cele. Jest nám proto jen s podivením viděti jej vedle toho jako pilného skladatele a i odborného spisovatele. Církevní