— 25

lingu, k nim přidruží se mnoho živlů cizích, zle nakládají s mnichy, věci odnášejí atd. Stížnost podána k papeži Innocencovi IV. Tento 28. srpna 1249 vydal bullu po-dobnou oné, jež pro Prahu byla vydána. R. 1274 jedná o podobných nepořádcích synoda v Solnohradě. Roku 1307 brání liře té Worms, roku 1351 Helmstadt, r. 1282 Eichstádt (kde i vražda se stala) a roku 1260 koncil v místě Cognac u Bordeaux.*) Vidíme, že v téže době i v Čechách lira ta degeneruje, totiž asi roku 1230; roku 1234 víme o první stížnosti v Římě. Hra ta byla asi zavedena kapitolou neb biskupem aneb zpočátku bylo dáno k ní dovolení. To se stalo v tom čase, kdy hra ta byla slušnou, kdy ještě »nikde« nebylo nepořádků. Víme, že školy zakládány byly dle vzorů cizích, mnozí kapituláři vzdělávali se v cizině a sv. Vojtěch sám studoval v cizině (v Děvíně); samé to důvody pravděpodobnosti, že hra ta po příkladu ciziny mnohem dříve již byla i v Čechách zavedena. Máme za jisté, že se tak stalo již ve století XII., ne-li již v XI.
Byla by tedy již v té době instituce bonifantů u chrámu svatovítského. Vždyt vidíme první školy v Čechách takořka v téže formě se vyvíjeti, jako za hranicemi, 1 zde máme školy kapitolní, klášterní, později farní; i v Čechách shledáváme se s triviem a quadriviem; dále i se slavnostmi školními, jinde obvyklými. Naučný slovník Ottův praví (díl Vl., str. 358), že latinská škola kapitulní byla na Hradčanech zřízena záhy po založení biskupství (r. 973), druhá při kapitole vyšehradské r. 1090. A kde byly školy, byli i zpěváci. Někteří biskupové nebyli Čechy, na př. Dětmar (973-982), rodem Sas, byl dříve mnichem řádu benediktinského v Magdeburku; Thiddag (998—1017) byl dříve mnichem Korbeyským; Ekkard (1017—1023) byl opatem benediktinů v Naumburce. Můžeme za to míti, ač listiny zpráv nám nedochovaly, že již tito po vzoru klášterů z nichž vyšli, po vzoru řádu benediktinského chlapců ke zpěvu užívali; snad původ bonifantů a zmíněné slavnosti jejich již od některých z těchto biskupů pochází, byf i jméno se později vyvinulo. Možno též, že zřízeni byli bonifanti v té době, kdy úcta Marianská v Čechách se rozmáhati počala, a to zvláště k tomu účelu, aby denně říkali hodinky Marianské (jak svědčí Pešina). Později pak i jiné funkce jim byly přiděleny, nejprve zpěvácké, pak i kostelní. Důvody ty ovšem nejsou listinné, toliko kongruenční, t. j. vhodnosti, shodnosti, ale jsou dosti silné. O břevnovské škole vypravuje Krásl. (»Sv. Vojtěch(,, str. 387, 388.) Roku, kdy byla založena, nikde jsem nenalezl. Škola vyšehradská založena dle Naučného slovníku I. c., roku 1090. A hle, i na Vyšehradě shledáváme se s boni-fanty. — Rozšířil jsem se o bonifantech, poněvadž doba ta jest dosti temná, a rád bych, kdyby někdo studia v té věci se ujal, a eventuelně některé hypothesy zde uvedené objasnil. Ovšem věc ta vyžaduje veliké píle.**)
Jaké byly funkce bonifantů ? Zde odpovídá nám jen Pešina. Co se týče nejstarší doby, byli bonifanti asi zpěváky, hochy zpívajícími. Ale záhy užíváno jich i k některým funkcím mimořádným, na výpomoc; k ministrování, jako ceroferariů a podobně. Pešina v onom katalogu osob zhotoveném kapitolou, vypočítává vedle bonifantů i jiné zpěváky: 24 žaltářníci, 30 choralistů, v nich 12 žáků, založeni r. 1497 Vladislavem, a ještě jiných 12 žáků, mezi nimi zpěváci a hudebníci. Zdá se, že těchto posledních 12 je nejstarší institucí, pak k nim přibyli bonifanti, nebyli-li z nich vybíráni, konečně i choralisté.
Viz Michael: Geschichte des deutschen Volkes Il., str. 385 a násl.
Ottův Naučný slovník, str. 362 dí : Kanovník Eberhard ustanovil 12 bonifantů. Místo těchto bonifantů ustanoveno »při témž chrámě« roku 1326 deset kněží, aby obcovali hodinkám, vigiliím a službám kostelním. Je asi omyl. Při svatovítském kostele nebyli místo bonifantů »nikdy« ustanoveni kněží, to stalo se r. 1326 při chrámě vyšehradském. 1 dlužno to v dodatcích a opravách ke slovníku opraviti.