14 —

de Saint-Martial de Limoges (dnešní P a r i s i n u s 2400), kdež čteme o papeži Hadríanu li.: Tento zavedl dle příkladu prvního Hadriana (sicut anterior Adrianus) na různých místech v stálý obyčej (nebo: d o p l n i I ? c o r r o b o r a v i t) gregorianský Antifonář a nařídil j i n ý p ř e d e z p ě v v hexametrech o velké mši na první neděli adventní, kterýž počíná podobně jako zcela krátký předezpěv Hadriana prvního, kterýž on dal zpívati o všech mších na první neděli adventní; ale tento (Hadriana IL) má více veršů.,
Předezpěvu, o němž je zde řeč, jest nám zachováno patero znění, ale všechna se shodují v prvních dvou verších :
Gregorius praesul meritis et nomine dignus Unde genus ducit, summum conscendit honorem.
(Pokračování)

M
O zpěvu chlapeckém.
Podává Y. Bohumil Matějů, lznčz kongregace Neisv. Vvkupitelc. (Pokračování.)
L
ist Ferdinanda II. Pešina doslovně uvádí, citujeme z něho jen jediné místo: Quapropter cum Sac. Caes. Majestas Vestra, post tot Victorias et tot Bona obtenta, Deo gratam se exhiberido Almae Ecclesiae Metropolitanae, non tantum aliquid praestare, sed etiam illam pristino splendori restituere, et in ea cultum Divinum augere cupiat; yuo facilius Maj. Vestrae Caesareae res Ecclesiae nostrae innotescant, e x h i b e m u s h i c justam e t debitam informationem de numero, O f f i c i i s e t Proventibus personarum, tam o l i m , quam modo penes eandern Eccles i a m e x i s t e n t i a m; simul et consignationem quorundam Bonorum, quae ab antiquo ad eandem Ecclesiam et Capitulum nostrum jure ipso et ustl pertinebant, per injuriam autem temporum alienata et in prophanos usus distracta fuerunt.« T. j. Poněvadž prý císař po tolika vítězstvích, z vděčnosti k Bohu, chrámu nejen něčím chce přispěti, ale i dřívější lesk v něm obnoviti, kanovníci spravedlivou a po-vinnou zprávu (informaci) o počtu, povinnosti a důchodech osob, i dříve i nyní u kostela zaměstnaných, podávají; spolu i soupis statků časy odcizených. --U kostela pak bývaly v časech dřívějších tyto osoby: Arcibiskul) a čtyři preláti (probošt, děkan, arcijáhen, skolastikus, jenž byl spolu cancellariem); suffragán; kaplani a j.; 36 kanovníků, z nichž 24 sídelních, atd. Jeden praecentor (předzpěvák), 24 mansionáři (str. 65.: fortasse, quod in decantandis laudibus Divinis, diutius, quam caeteri manerent, et versarentur in templo, neque exirent, nisi cum Divina, vel a Canonicis et Vicariis eorum, vel a Psalteristis peragebantur; tuno ipsis tantisper respiratio fuit — manere = zůstávati) zůstávali déle v kostele než ostatní. Z lrlansionářů bylo 12 kněží, 6 jáhnů, 6 podjáhnů. Dále 24 žaltářníci, 4 hebdomadáři, 30 choralistů kleriků; Vladislav r. 1497 ustanovil za choralisty 15 (kleriků), 3 kněze a 12 žáků (kleriků). B o n i f a n t i, kteří v jisté dny hodinky P. Marie v chrámu zpívali a při processích korouhve nosívali, dvanáct bylo jich, ustanoveni od Eberharda kanovníka, který zemřel r. 1259. Praefekt neb magister (představený nebo učitel) bonifanty. Bekyně neb ženy počestné a v létech pokročilejší, které pally a alby roztrhané sešívaly a praly, »ostatky, které na oltářích byly vystaveny, s bonifanty ostříhaly<. atd. Dva ministranti. Organista se sluhou. Dva thuribularii (kaditelnici nosili), čtyři ceroferarii (svíce nosili). Magister neb praeceptor školy, dále kantor školy a strážce (kustos) školy. Mimo to dvanáct školáků (patrně jiných než 12 ško-