— 11 —

Horlivý učitel zpívá s sebou, vezme větší sílu varhanní.
Zvláštností jest, že při některých písních kostelních žáci klesají hlasem, na př. 50 Jesu, spáso moje-. Klesnou až o celý tón. Co dělat? Neclif varhaník použije nejostřejších varhanních hlasů nebo v pravé ruce hrá s oktávou. To pomůže.
Také třeba připomenout obzvlášt chlapcům, by vyšší tóny brali hlasem slabším, nebof to právě, že i vysoké tóny chtějí vzít silně, je příčinou, že klesají hlasem.
III.	Naučili jsme se píseň zpívat; jest potřeba však píseň přednést, deklamovat a to není tak lehké přednést melodii v síle nebo zase piano jalc se přísluší. K tomu jest potřebí netoliko porozumění melodie, ale také dokonalosti technické; a té lze dosáhnout pilným ustavičným cvikem. Vniknout netoliko ve smysl textu, ale také melodie - v tom záleží přednes. To je umění!
Sbormistr ukaž sám, jak se má přednášeti! Jak se káže, tak přibližně s modulací hlasu at se zpívá.
Modlitba jest povznesení mysli k Bohu; tím více se to musí říci o písních kostelních. Vždyf to zpíváme Tomu, skrze něhož a v němž všecky věci učiněny jsou. A ta právě myšlénka nadchne nás, bychom krásným, něžným zpěvem duši vznášeli se k výšinám.
IV.	S kterými písněmi začít cvičení? Pan chorregent v Poděbradech začíná u žáků s těmi písněmi, které mají 4—5 tónů, pak písně, které mají šestý tón, a tak postupuje ve cvičení až do oktávy. Potom teprve přistupuje k cvičení jednotlivých intervalů (ve stupních). Když je žáci poznají a dovedou od jednoho k druhému intervalu postupovat, pak už lehce melodii písně naleznou.
Obyčejně cvičí na začátku : »Svatý, svatý, svatý« ; marianskou : »Tisíckrát,: (skládá se ze 3 -4 tónu); postní: »Svatý kříži, Tebe ctíme« (píseň jde půlstupnicemi) ; velikonoční: »Vesel se nebes Královno«; po sv. Duchu: »Před Tebou se klaníme« ; k Andělům strážným : »Anděli Boží, strážce můj« (ze 7 tónů); adventní: »Z nebe posel«; vánoční: ,Narodil se«.
IDoS10v.
Učel písní kostelních : Sláva Boží, spása naše.
Kdo zpěvák, zpívej rád pro věc dobrou, kdo nezpěvák, važ si zpěváků a pravidla jejich měj v uctivosti. Rodičové dávejte děti své cvičit písním kostelním. Zpěv ronící se z hrdla mladistvého nejednou hříšníka vrátil cnosti.
Při cvičení nezapomeňme vyložit slova, melodii nacvičit věrně, od maličkosti učit žáky písně přednášet.
Kdo chce zavést pěkný lidový zpěv, jakoby měl zavést, vybudovat nové pokolení, a to není tak snadné. Proto cvičme první písně kostelní dobře, dbejme, by se skutečně přednášely, a tak dostaneme základ, na kterém bude lze dále budovat.
Vytrvalost vede k cíli. Cvičme písně, které jsou snadné, lidu přístupné, a pak excelsior (výš a výše). Nastanou doby práce, trpělivosti, sebezapření --- ale pak!
Miláček našeho lidu, t kukátkář Vác}. Kosmák, v kázání při svěcení kostela v Blansku 23. července 1899 pravil: »Stará pověst vypravuje, že když Pán Bůh Adama z ráje vykázal, Adamu brány rajské si poklekl a Hospodina prosil, by mu nějakou památku z ráje dal, aby se s ní na poušti, ve světě těšiti mohl. A Pán Bůh mu dal ptáka a kvítko. A proto každý člověk, kdykoli uvidí krásný nějaký květ