7

již je značně diskreditován voláním po nových, z d r a v ě j š í c li ! směrech, jimž Mozartův styl má býti podkladem. Jakoby tvůrčí duchové dali se ze země vydupati a pak přiměti k práci na zakázku, dle zaslaných jim vzorků.	(Pokračování.)

Lidová píseň kostelní.
Proslovil o Cyrillských exerciciích v Nové Pace Antonín Drašner, kaplan v Poděbradech.
N
 a co těšili jsme se v dobách útlého mládí o svátcích vánočních nejvíce? Venku mrzlo jen praštilo, sníh vesele chrupal pod kročejemi našími, na nebi pino jako pochodně rozžatých světel a my chvátali s rodiči na půlnoční. Oči o spánku neměly ani potuchy, únava ta tam, s dechem utajeným, pini napjetí čekali jsme na tu chvíli, kdy ozve se všem nám tak drahá, milá píseň lidová vánoční »Narodil se«. A co pak když starý p. učitel spustil před pozdvihováním takovou koledu, jakoby se pastýři před jesličkami sešli a Ježíškovi hráli. A my byli jako v Betlémě --pastýře, Ježíška, P. Marii, sv. Josefa — celý děj narození Páně zrovna před sebou jsme viděli a mezi těmi biblickými osobami žili. To byla nálada vánoční. A když jsme dorostli, a starosti o život, trampoty, bídy tělesné i duševní téměř v zoufalost nás přiváděli — když se nám zdálo, že nikde pomoc žádná, která že píseň vytryskla ze srdce našeho, na koho že vzpoměli jsme v tísni se slzou v oku, s rukama sepjatýma? Na P. Marii! A píseň, kterou vpili jsme v sebe s mlékem drahé rodičky: Tisíckrát pozdravujem Tebe, ó M. K. J.« nám dodala síly a vytrvalosti. -- Až matka země přijme těla naše ve studený svůj klín, přes hroby naše snad opuštěné, zapomenuté v den věrných dušiček rozléhati se bude v dál milá, tklivá píseň naše: >Odpočiňte v pokoji...«
V písních lidových kostelních se rodíme i umíráme.
Biskup z Eichstáttu pravil: »Mohutné klenby chrámové, bohaté malby, nádherné oltáře, skvostná roucha mešní mnoho napomáhají ke službám Božím. Ale nad nádherné sloupy, drahé oltáře, zlatá roucha kladu kostelní zpěv lidový. Ten jest nejkrásnější ozdobou služby Boží.«
Jaký účel má zpěv kostelní?
Jak zvelebiti mohou věřící zpěv kostelní, kteří mají dar Boží dobře zpívati? Čím mohou přispěti ti, kteří nemají toho daru?
Co říci o cvičení písní kostelních u dítek školou povinných ?
Jak postupovat --- jakých pravidel šetřit — podle čeho se řídit?
jaký účel má zpěv kostelní?
Každou neděli a zasvěcený svátek duchovní správce obětuje mši sv. za blaho věčné i časné svých osadníků. Této oběti nejsvětější se súčastniti, s modlitbou duchovního spojovat své prosby — jako jedněmi ústy Boha slavit, smiřovat — modlitbou, zpěvem, jest nejsvětější povinností naší. Jest věru potřeba nezbytná na chvíli zapomenout na trudy, na bolesti, které nás svírají -- vybavit se z prachu země, očistit srdce od marných myšlení a na perutích písně k Bohu se povznést, jeho chválit, jeho slavit.
Sv. Bernard praví : »V písni kostelní zarmoucený nalezne radost, opuštěný útěchu, hříšník cestu k pokání a polepšení.«