?tát

79

;) Přidána i instrukce školy střecíověku pro zpěv chlapecký! Ovšem není daleko všecko vyčerpáno; článek ten však, myslím, s dostatek osvětluje, jaká váha přikládána byla hlasíun chlapeckým, a to bylo jeho účelem. A poněvadž není radno minulosti bezdůvodně zapříti a odhoditi, jest článek ten i pokynem pro dobu přítomnou.
II.
V dalším pak promluvíme dle prof. Konráda, bohužel tak záhy nám zesnulého, i dle jiných pramenů, něco o zpěvu chlapeckém v zemích našich.
V Čechách a na Moravě nalézáme pro chlapce zpěváky zvláštní jméno, jehož jsem ani v naučných slovnících, ani v jiných pramenech německých nenalezl; zvou se totiž u nás bonifanti,, boni infantes, t. j. dobří hoši. Možno, že ten, komu hojnější prameny jsou přístupny, nalezne, že i jinde byli tak zváni; možno však také, že název ten je vlastem našim vlastní. Zváni také innocentes, nevinní; s tímto druhým názvem shledáváme se tal.:é u jiných národů. S ním souvisí i slavnost výše popsaná, která na den Mlád'átek (S. Innocentium) se konala. Zváni jsou také žáci, školáci, chorales; ač někteří spisovatelé žáky a bonifanty od sebe odlišují, rozličné funkce, k nimž byli zavázáni žáci, a jiné, k nimž byli povinni bonifanti, jmenujíce (na př. Pešina ve svém Pltosphorus septicornis : duodecim scholares, 12 žáků počítá mezi choralis(y, a duodecim bonifantes, 12 bonifantý jmenuje zvlášf. -- Radius Vil., sir. 682). Tomck (Dějepis města Praliy, díl l., kniha Il., oddíl li., str. 382) nám vy-pravuje toto: Krom vlastních klerikťt bylo k službám kostela (sv. Víta) zřízeno také 12 školáku ke zpěvům a říkání žalmů, ježto se nazývali bonifanti, boni pueri, neb tal<é innocentes. Původcem zřízení tohoto byl kanovník Eberhard, zemřelý r. 1259 který k opatření mladých těchto žáků potravou a oděvem koupil některé statky ve Veliké vsi v Kouřimsku blíž Panenských Břežan. (Cosmae Cont. 392, 415.) Jednou za rok mívali jakési občerstvení v klášteře Břevnovském, s kteréhož potom sešlo pro rozličné výtržnosti při tom, na které opat Břevnovský již rok Li 1255 vedl stížnost
u papeže. Roku 1267 zavázal se opat platiti za to každoročně čtvrt hřivny v den před božím narozením. V listině, která o tom jedná, připomíná se jakýs vyšší dohlížitel nad těmito žáky, řečený episcopus innocentum, nejspíš některý z kanovníků, a jakýs mistr, t. j. nepochybně vyučovatel jejich.:, -- Nemaje listiny po ruce, dovolím si název druhý vyjádřiti latinsky: magister bonifantum, byl asi učitel jejich. Episcopus innocentum byl nepochybně onen chlapec, který v den slavnosti Mláďátek za biskupa dětí byl volen, a jehož čestný úřad jen až do nešpor trval Myslím, že asi souvislost
v listině to dosvědčí; Tomek také určitě se nevyjadřuje, praví jen »nejspíš některý z kanovníků,, tedy staví jen hypothesu vlastní, domněnku svou. Také ku slovům původce zřízení tohoto byl kanovník Eberhard, zemřelý r. 1259, a t. d.<. dovolíme si některé poznámky. Původcem zřízení toho, bonifanty<, byl kanovník Eberhard; slovům těm rozuměti lze v tom smyslu, že kanovník onen založil nadaci výše zmíněnou pro bonifanty, koupiv některé statky ve Veliké vsi pro ten účel. To dosvědčuje pokračovatel Kosmův na místě výše citovaném, to dosvědčuje i Pešina rytíř z Čechorodu, děkan svatovítský, ve svém »Phosphorus septicornis«, str. 682, kde dí: »instituti ab Eberhardo Canonico Pragensi, qui oUiit anno 1259 »zařízení od Eberharda, jenž zemřel roku 1259.,« - Ale rozuměti lze slovům těm také v tom smyslu, jakoby za kanovníka Eberharda byli bonifanti při kostele svatovítském počali existovati, což
však nezdá se býti pravdě podobným.	(Pokračováni.>