-77

Jest též naše vúle, aby dle starého zvyku denně hodinky k nejblaliosl. Panně Marii a sedm žalmu kajicích se modlili nebo alespoň část toho, a to v ten čas, ve který představený určí dle okolností a zaměstnání. Mohou i část modliteb těchto modliti se na cestě ku kostelu a z kostela, aby tak vzájemně se vzdělali.
Co se ostatního týče, ať i učitel gramatiky a logiky mravy svými takovým jest, jak jsme o představeném pravili. Oba ai hodiny denní i noční tak mezi sebe rozdělí, aby jeden z nich stále u chlapcú byl, af doma jsou neb mimo dúm, ai kamkoli jdou. Proto si přejeme, aby tento učitel žádného jiného úřadu ani zaměstnání ani v kostele ani mimo kostel neměl, by cele tomu, čeho žádáme na něm, se věnoval.
Učitel zpěvu ai vyučuje žáky v hodiny určené zpěvu chorálnímu a kontrapunktu, ai naučí je několika slušným :>discantus nikoli lehkomyshn rn neb neslušným písním; ai nedopustí, aby na zpěv všechen svúj čas neb píli vynaložili, aby času potřebného pro gramatiku neztratili.
Budiž též druhému učiteli dost času ponecháno pro vyučování v gramatice, logice a veršování neb též ku výkladu epištol a evangelií v řeči mateřské; nebof čemu kdo nerozumí, toho také nikdy patřičně ani jistě přednášeti nebude a ducha k pobožnosti taktéž neroznítí. Zapovídáme, aby čteni byli spisovatelé bez rozdílu (výběru), nebof někteří mravem více škody než duchu užitku přinesou.
Dále nařizujeme, aby při jídle (společném) vždy jeden z chlapcú něco z užitečné knihy předčítal; všichni ostatní při tom ai mlčí, dle přísloví: Pauca in convivio loquere --- při obědě málo mluv.
Al' mají chlapci určitý denní pořádek (regulam) jako je zvykem v domech vychovávacích, a proto ai v určité hodiny zpěvu, v určité gramatice se učí, v určité ai k učiteli jdou (rozuměj se tázat, promluvit neb z jiné příčiny!.
Dále: Každý ai svého druha udá, slyší-li jej přísahati (klíti) neb lháti, podvádí-li neb nadává, mluví-li neslušně neb necudně neb tak se dotýká; vstal-li pozdě, zanedbal-li hory, mluvil-li zbytečně v kostele a pod. Kdo chybujícího (znaje) neudá, bude sám místo něj a s ním potrestán. Chyby tyto mohou na zvláštním listu body poznamenávány býti a na konci týdne mohou učiteli býti předloženy, aby častěji chybující potrestal. Uhodil-li kdo klerika, budiž ihned k poenitentiáři poslán (k zpovědníku, majícímu právomoe jej sprostiti exkommunikace, vyobcování z církve pro uhození duchovní osoby, kdyby snad ji skutkem svým byl zavinil. Viz výše!).
Všecky hry, které lakomství (hrabivost) podněcují, neslušné, s křikem spojené, k hněvu, zlosti a nenávisti proti druhým vedoucí, buďtež jim zapovězeny, jako na př. kostky a pod. Při hrách smějí jen o velmi nepatrné věci hráti, na př. o plíšky z olova neb mědi. To má na zřeteli ten, který praví: :Trocho lude, aíeas fuge:, kúželem hraj, kostek se varuj (to znamená: raději trochu tužení těla, tělocviku, pro-běhnutí, než hry o sázky).
Hochúrn budiž i delší neb kratší čas k zotavení se popřán (volný čas); zejména nějaký čas po obědě a po večeři, kde k vážným pracím beztoho schopni nejsou; ale i tu ai je učitel u nich.
Zapovídáme, aby nikam dle své vále zpívat nechodili, ani do domu, ani do kostela, k tomu třeba výslovného dovolení učitelova; učitel pak budiž přítomen a hleď, aby ani při jídle (které snad obdrží), ani při jiné příležitosti nijak rozpustile ani neslušně se nechovali.
Přejeme si též, aby dle starého zvyku v ložnicích celou noc hořelo světlo ve svítilně před obrazem Panny Marie pro pobožnost i pro potřebu, protože i k jitřní