75 —
a nedávno jsme ukázali, jak velice oceňujeme vaše práce toho druhu. Nebof když jsme konali slavnou -liturgii u hrobu Řehoře Velikého na počest třináctistélio výročí jeho níntrtí a chtěli zároveň posvětiti počátek obnovy zpěvu gregorianského, nařídili jsme, aby užilo se při té příležitosti jako za vzor právě solesmenského chorálu. Ale nyní máme zvláštní příčinu, pocliváliti kromě vaší veliké píle též vaši velikou oddanoťt vi'iči Rímskému papeži. Nebof když jsme přemýšleli o vatikánském» vydání (iturgiCt<ých zpěvů, jež by, opatřeno jsouc Naší autoritou, všude mělo býti zavedeno, a když jsnie se dovolávali vašeho spolupůsobení k tomuto cíli, přišel od tebe, mjlovaný :;ynu, v měsíci březnu přemilý dopis, kterýž nejenom tlumočí vaši ochotnost, pracovati na tomto díle, nýbrž také prohlašuje, že chcete k témuž účelu přenechat] Nán; známé již plody vaší pilné práce. Snadno zajisté lze pochopiti, co vás to stálo, dáti n-ím tento důkaz lásky a účinné oddanosti, a jak velice byl nám proto milým. Abychom tedy za tuto zvláštní službu vzdali zasloužené díky, ustanovili jsme, aby při tak zvaném authentickém vyd-íní, jež dali jsme svým Motu-proprio na starost vybraným mužním, kongregace, jejíž jsi předsedou, a především klášterní rodina Solesn}enská ten měla podíl, aby veškeré poklady starých památek v tomto oboru podle své methody prozkoumala a napotom zpracovaný a upravený materiál pro zmíněné vydání předložila k úchvale těm, jež jsme k tomu určili. O tomto namabavém, ale i velmi čestném úkolu, jenž vám svěřen, milerádi tebe, milovaný synu, sami zpravujeme, ačkoliv je ti o tom již povědomo, jelikož tobě nejpředněji přináleží se postarati, aby tvoji podřízení úkol ten provedli. Jest nám známo, jak velice miluješ Apoštolskou Stolici a Církev, jak pečuješ o dústojné konání služeb Božích, jak bdíš nad zřízeními klášterního života. Cvičení se v těchto ctnostech zjednalo vám až do-posud a zjedná i budoucně šfastný výsledek učených prací: hlatíf právem o vás ž ících, co o zákonodárci pronesl sv. Řehoř : n e m o h 1 n a ž á d n ý z p ů s o b j i n a k učiti než jak sám ž i l. Ostatně máme naději, že k vykonání díla vám svěřeného budou vám vydatnou pomocí vaše studia, obzvláště, aby vám při zkoumání starých rukopisů nic nepřekáželo, a máme pevnou důvěru, že nebude vám scházeti Boží pomoc, což jest nejdůležitější, již také snažně vyprošujeme. Co záruku této pomoci a na důkaz zviáštní blahovůle uděiujeme tobě, milovaný synu, i mnichům tvým milerádi v Pánu Apoštolské poželinání.
Dáno v Římě u sv. Petra dne 22. května, na Boží hod svatodušní, roku 1904,
v prvním roce Našeho Pontifikátu.
P1US PP. X.
N1%
C) zpěvu chlapeckém.
Podává Y. Bohumil Mahjíi, lcnéz kongregace Nejsv. Vykupitele. (Yokračnvání.)

F
aráři vyhledávali hochy nejhodnější a nejnadanější, prostřednictvím děkana posílali je arcibiskupovi, který po zkoušce z nich si vybíral. Tito vyučováni byli v malých seminářích v předmětech našeho gymnasia; ,polu byli i uváděni ve služba církevní a velmi ditkladně vyučováni zpěvu církevnímu a účinkovali též jako zpěváci ve clirámu Páně. Dohlídka byla velmi přísná. Pak ve velkém semináři vyučováni byli filosofii a theologii, uvedeni ponenáhlu do života praktického.
Tyto semináře, dí životopisec, měl nejen v srdci, ale i skutky to dokazoval. Sám seminaristy si vybíral, osobně je zkoušel, všéchny je znal, i nejmladší. Dvakrát ročně visitoval každý seminář a visitace ta trvala obyčejně čtrnáct dní. Ze všeho